ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/791/21 Справа № 203/1018/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 червня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд, в особі судді Коваленко В.Д., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року, у справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учасника АТО, з вищою освітою, працюючого механіком у ТОВ “Метанторг”, перебуваючого у цивільному шлюбі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 8 (восьми) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 (сто тридцять шість) гривень.
Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 454, 00 гривень.
ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 21:50 годин 10.03.2021 року на пр. О.Поля, 119 в м. Дніпро здійснив злісну непокору законному розпорядженню поліцейському при виконанні службових обов`язків, а саме намагався втекти з місця правопорушення, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП. 
Вимоги апеляційної скарги з доповненнями та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та провадження по справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, на його думку, постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в ході судового розгляду не було досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах доказам та обставинам, остільки суд першої інстанції формально розглянув надані матеріали.
На його думку, в матеріалах справи та в протоколі про адміністративне правопорушення не має чітко зазначеної вимоги, яку саме він не виконав, остільки дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського. Вимоги поліцейського та їх розпорядження — акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані. 
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді Філіпенко А.М. підтримав вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення  ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч твердженням апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.
Доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_1 спростовані дослідженими доказами по справі, а саме:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №534951 від 10.03.2021 року, про те, що ОСОБА_1 о 21:50 годин 10.03.2021 року на пр. О.Поля, 119 в м. Дніпро здійснив злісну непокору законному розпорядженню поліцейському при виконанні службових обов`язків, а саме намагався втекти з місця правопорушення, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП. Даний протокол складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та ОСОБА_1 без будь-яких заперечень на дії працівників поліції. 
- відомостями з протоколу про адміністративне затримання АА № 167202 від 10.03.2021 року, в якому ОСОБА_1 власноручно підписався без зауважень та скарг та зауважень до дій посадових осіб органів поліції не мав;
- рапортом поліцейського ОСОБА_2 , відповідно до якого, близько 21:45 годин 10.03.2021 року він почув, звук розбитого скла біля буд. АДРЕСА_3 . Підійшовши ближче побачив чоловіка, який в руках тримав палицю, біля автомобіля. Він гучно крикнув виявленому чоловіку, що б той зупинився та те, що він є працівником поліції, та показав посвідчення. Але чоловік викрикнув, що йому байдуже та почав тікати. Наздогнавши особу, чоловік почав замахуватись палицею у його бік, але його удар поліцейський заблокував. При цьому обидва впали на землю. ОСОБА_2 намагався викликати підтримку, а громадянин голосно кричав, що на нього напали. Почувши крик сторонні особи викликали поліцію. Після прибуття поліцейських, було встановлено особу правопорушника ОСОБА_1 .. Біля місця, де було його виявлено з палицею, був припаркований автомобіль Субару з розбитим склом.
Вищезазначені докази, судом визнано належними, достовірними та допустимими.
Зібрані докази об`єктивно узгоджується між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду. Будь-яких даних, які б свідчили про невідповідність вимогам Закону дій працівників поліції, матеріали справи не містять. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція, відповідно до покладених на неї завдань, наділена повноваженнями стосовно припинення виявлених адміністративних правопорушень.
На переконання апеляційного суду, до пояснень ОСОБА_1 , щодо того, що йому не було пред`явлено посвідчення поліцейського та в його діях немає ознак злісної непокори, суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються зазначеними доказами по справі, з яких вбачається, що працівник поліції ОСОБА_2 діяв чітко з вимогами ст.ст.43-44 Закону України «Про Національну поліцію», не перевищуючи своїх повноважень при затриманні правопорушника, який незважаючи на неодноразові вимоги поліцейського, продовжив втікати та намагався вдарити палкою правоохоронця.
Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду не вказано яким саме законним вимогам ніби-то він не підкорився та від кого саме ці вимоги були виказано взагалі не зазначені, у зв`язку з чим є сумнівною суть правопорушення з кваліфікацією дій за ст. 185 КУпАП, - є безпідставними та в повній мірі спростовані вказаними в постанові доказами. 
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності оскаржуваної постанови та наявності підстав для закриття провадження в справі, в ході апеляційного розгляду,- не встановлено.
При апеляційному перегляді також не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП. Всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів вірно встановив та правильно кваліфікував вчинене адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 гривень, яке передбачено санкцією ст. 185 КУпАП, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, і обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, виходячи з даних про особу ОСОБА_1 , конкретних обставин справи, наслідків правопорушення та ступеня його вини.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                  В.Д. Коваленко