ПОСТАНОВА
20 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 208/5993/19
провадження № 51- 3917 ск 21
 
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 розглянула касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2021 року, якою залишено без задоволення його апеляційну скаргу на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 липня 2020 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Заводського районного суду 
м. Дніпродзержинська від 29 жовтня 2009 року і
 
встановила:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2021 року та вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 жовтня 2009 року і направлення справи на новий розгляд в суд першої інстанції.
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 серпня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 
2021 року залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК та надано строк десять днів на усунення недоліків. Оскільки зі змісту касаційної скарги та через відсутність копій оскаржуваних рішень, судом касаційної інстанції не вбачалось, що кримінальна справа розглядалась за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК 1960 року).
Також Суд, згідно з приписом ст. 20 КПК України, роз`яснив засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.
Повторна касаційна скарга була направлена засудженим на адресу Верховного Суду в межах строку наданого на усунення недоліків.
Однак, перевіривши доводи касаційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для витребування кримінальної справи, виходячи з наступного.
Касаційна скарга засудженого не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам ч. 4 ст. 350 КПК 1960 року.
Так, відповідно до вказаної норми закону, в касаційній скарзі зазначається вказівка на те, в чому саме полягає незаконність судового рішення та доводи на її обґрунтування.
Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року, підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 КПК 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК 1960 року) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 КПК 1960 року).
Оскаржуючи ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2021 року, якою залишено без задоволення його апеляційну скаргу на постанову районного суду про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку щодо нього, ОСОБА_2 вказує на неповноту та однобічність судового розгляду по суті, оскаржуючи оцінку фактичних обставин справи. 
Як убачається із касаційної скарги засудженого, він просить надати іншу оцінку доказам по справі, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, тобто скасувати судові рішення через невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи.
Проте, посилаючись у скарзі на неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, засудженим не враховано, що вказані обставини відповідно до вимог статей 367-369 КПК 
1960 року, є предметом перевірки виключно суду апеляційної інстанції. Можливість скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій через невідповідність їх висновків фактичним обставинам справи нормами КПК 1960 року не передбачена.
При цьому конкретні порушення закону, допущені судом апеляційної інстанції під час розгляду скарги на постанову районного суду про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку, які відповідно до ст. 398 КПК 1960 року є підставами для зміни або скасування вказаних судових рішень, скаржник не наводить.
Таким чином, касаційна скарга засудженого не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Слід зазначити, що відмова у витребуванні справи не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійшла в межах строку, визначеного статтею 386 цього Кодексу, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи.
Керуючись ст. 388 КПК 1960 року, п. 4 § 3 Перехідних положень Закону 
№ 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суддя
ухвалила:
Відмовити засудженому  ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи для перевірки у касаційному порядку ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2021 року, якою залишено без задоволення його апеляційну скаргу на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 
06 липня 2020 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 жовтня 
2009 року .
Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                        ОСОБА_1