Номер провадження: 22-ц/813/3922/21 
Номер справи місцевого суду: 522/15763/15-ц
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                Сегеди С.М.,
суддів:                Гірняк Л.А.,
Цюри Т.В.,
               за участю:
               секретаря                Хухрова С.В., 
               представника ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» - адвоката Гудкова С.О.,
               представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
       
       розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Стецюка Олександра Володимировича на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 23 січня 2020 року про заміну сторони у виконавчому провадженні за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС», за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк», про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
                                        встановив:              

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2015 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 11.04.2018 року, позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк», яке в подальшому було перейменовано в АТ «УкрСибанк», було задоволено у повному обсязі.
11 грудня 2019 року представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ (далі – ФК) «УКРТЕХФІНАНС» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій зазначив, що 24 серпня 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/11/2019, згідно з умовами якого заявник набув право вимоги заборгованості за кредитом, в тому числі за Договором кредиту № 11333036000 від 14.04.2008 року (т.3, а.с.1-3).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2020 рокузаяву представника ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС», за участю заінтересованих осіб:  ОСОБА_1 , АТ «УкрСиббанк» про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено (т.3, а.с. 32-35).
Замінено у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «УкрСиббанк» (в подальшому переіменовано на АТ «УКРСИББАНК») відкритого на підставі виконавчого листа № 522/15763/15-ц, виданого 30 жовтня 2018 року на підставі заочного рішення від 24 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 – адвокат Стецюк О.В. ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2020 року, та постановлення нового судового рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т.3, а.с.47-54).

Разом з тим, до судового засідання, а саме 09.02.2021 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_1  – адвоката Мазяра В.Д. надійшла заяву про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ЕаsуСоn», копії вказаного клопотання направлені сторонам у справі поштовою кореспонденцією з повідомленням (т.3, а.с.169).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року дане клопотання було задоволено і розгляд справи, який був призначений на 17.02.2021 року, в 09.30 год., було вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ЕаsуСоn» (т.3, а.с.173-175).

Слід також зазначити, що в ході апеляційного розгляду було з`ясовано, що Приморським районним судом м. Одеси не було направлено на адресу суду том № 2 вказаної цивільної справи, який складається із 16 аркушів і в якому мається оригінал постанови апеляційного суду Одеської області від 11.04.2018 року .
Так, до Одеського апеляційного суду було направлено дану справу, яка дійсно складається із двох томів.
Однак перший том закінчується а.с. 246, який було направлено Приморському районному суду м. Одеси і датується квітнем 2018 року, а другий том починається із заяви ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, датовану 11.12.2019 року.
Тобто, матеріали справи взагалі не мали документів, які б свідчили про розгляд судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2015 року (суддя Свячена Ю.Б.), у тому числі тому № 2, який складається із 16 аркушів, і який після розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2015 року був направлений до Приморського районного суду м. Одеси.
Більше того, постанова апеляційного суду Одеської області від 11.04.2018 року була предметом касаційного оскарження і по ній Верховним Судом приймалось щонайменше 6 ухвал.

З огляду на викладене, та у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи тому, який налічує 16 аркушів, у тому числі відсутній оригінал постанови апеляційного суду Одеської області від 11.04.2018 року, до Приморського районного суду м. Одеси був направлений запит про невідкладне надіслання на адресу Одеського апеляційного суду матеріалів справи, які містяться у вказаному томі (т.3, а.с.235-236).
Матеріали справи разом із вказаним томом надійшли на адресу Одеського апеляційного суду 15.06.2021 року і вказаний том зазначений як том №2 (т.3, а.с.259, т.4, а.с.16). 
У зв`язку з викладеними обставинами, Одеським апеляційним судом було вирішено завести то № 4, в якому мають бути всі процесуальні документи, які свідчать про рух подальшого провадження у справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Приморського районного суду від 24 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» (в подальшому переіменовано на АТ «УКРСИББАНК») задоволено (т.1, а.с. 77-81).
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11333036000 від 14 квітня 2008 року в розмірі 147 375 дол. США 11 центів, що за курсом НБУ станом на 24 липня 2015 рік становить 3 244 565 грн. 47 коп., та 907 579 грн. 84 коп. пені. 
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь позивача суму судового збору у розмірі 3 654 грн.
Крім того, постановою апеляційного суду Одеської області від 11.04.2018 року заочне рішення Приморського районного суду від 24 листопада 2015 року було залишено без змін.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 30.09.2019 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за Договором про надання споживчого кредиту №11333036000 від 14.04.2008 року на підставі виконавчого листа № 522/15763/15-ц виданого Приморським районним судом м. Одеси 30.10.2018 року (т.3, а.с. 4-6).

Як було вказано вище, 11 грудня 2019 року представник ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій зазначив, що 28 листопада 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/11/2019, відповідно до якого всі права вимоги АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 за кредитним договором № 11333036000 від 14.04.2008 року з усіма додатковими угодами до нього були відступлені ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС». Також АТ «УкрСиббанк» були відступлені та перейшли до Цессіонарія права за договором іпотеки від 28.11.2019 року, що укладений між ПАТ АКБ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС».
Згідно платіжного доручення № 39 від 28.11.2019 року ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» сплачено на рахунок АТ «УкрСиббанк» право вимоги по кредитному договору у сумі 2 206 563,97 грн.(т.3, а.с. 29).

Згідно з ч.1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частин першої, другої ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.
Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Тобто, за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.
Таким чином, під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків до правонаступника, що раніше не брав участі у виконавчому провадженні.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, заінтересовані особи у даній справі: ОСОБА_1 і ОСОБА_3 жодним чином не були повідомлені про час і місце судового засідання, в якому має бути розглянута заява ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Саме на ці обставини, окрім іншого, посилається заявник апеляційної скарги - представник  ОСОБА_3 – адвокат Стецюк О.В.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Разом із тим, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти нове судове рішення по заяві ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, так як вказане товариство до суду апеляційної інстанції із відповідною заявою не зверталось і про розгляд даної заяви мають бути повідомлені всі учасники справи та заінтересовані особи.
Тобто, суд вирішив питання про заміну сторони у виконавчому провадженні з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для направлення справи до суду першої інстанції для розгляду заяви ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства України.
Порушенням норм матеріального права є те, що суд першої інстанції взагалі не з`ясував, чи має право ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» бути стороною у виконавчому провадженні, враховуючи, що сума боргу з відповідачів стягнута в іноземній валюті із зазначенням еквіваленту до валюти України. Таким же чином відкрито і виконавче провадження, згідно якого сума боргу з відповідачів стягнута в іноземній валюті із зазначенням еквіваленту до валюти України (т.3, а.с.4-6).

Проте, як вбачається з матеріалів справи і не заперечується її учасниками, у ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» відсутня генеральна та індивідуальна ліцензії Національного банку України, наявність яких є обов`язковою згідно з положеннями Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» для здійснення юридичною особою фінансових операцій з іноземною валютою.

Суд зазначених обставини не врахував і дійшов передчасного висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження.
При цьому судом першої інстанції не було прийнято до уваги позицію Верховного Суду з цього питання, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі № 723/304/16-ц та в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі № 461/2900/11.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду слід скасувати і направити справу для продовження розгляду заяви ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження до суду першої інстанції. 

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                                 постановив:        

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Стецюка Олександра Володимировича задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 23 січня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 05.07.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду:                С.М. Сегеда        

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра