ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року	Львів	Справа № 380/8870/20 пров. № А/857/715/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                            Обрізко І.М., 
суддів                                                                                Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,
          
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Леван» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року, прийняте суддею Кравцівим О.Р.  у місті Львові у справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до приватного підприємства «Леван» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках,- 

                                                            встановив:

Головне управління ДПС у Львівській області (надалі – позивач) звернулося з адміністративним позовом до ПП «Леван»  (надалі – відповідач) про стягнення з відповідача коштів до бюджету у розмірі 68317,46 грн., які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року позов задоволено.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 16.04.2018 року №46258-17 на суму 52140,01 грн., яку скеровано на зареєстроване місцезнаходження відповідача, однак повернулася із відміткою відділення поштового зв`язку: «За закінченням встановленого терміну зберігання».
Суд зазначив, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ПП «Леван»  подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт звертає увагу на те, що з 12 березня по даний час в країні встановлено карантин, що був визнаний відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» обставиною непереборної сили.
Таким чином, судом першої інстанції  при винесенні оскаржуваного рішення не взято до уваги, що податковий борг ПП «Леван» неможливо сплатити саме через дію форм – мажорних обставин, а також через те, що він підлягає списанню як безнадійний.
Відповідно по п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ПП «Леван» зареєстроване як юридична особа 18.04.1994 року, код ЄДРПОУ 20814897, відомості про перебування в стані припинення чи припинення юридичної особи відсутні.
Згідно з довідкою ГУ ДПС у Львівській області про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області №5005/9/10.1-12 від 15.06.2020 року у відповідача станом на 09.06.2020 року обліковується заборгованість в сумі 68317,46 грн., в тому числі податок на додану вартість  - 46631,23 грн., земельний податок з юридичних осіб – 21686,23 грн.
На підтвердження зазначеного до матеріалів справи долучено (копії):
-          податкову декларацію №9049140940 від 20.03.2018 року за 2018 рік;
-          податкове повідомлення-рішення №0041695412 від 20.12.2018 року форми «Ш» за платежем податок на додану вартість на суму 38,00 грн.;
-          податкове повідомлення-рішення №0041675412 від 20.12.2018 року форми «Ш» за платежем податок на додану вартість на суму 400,00 грн.;
-          податкове повідомлення-рішення №0041715412 від 20.12.2018 року форми «Ш» за платежем податок на додану вартість на суму 500,00 грн.;
-          акт про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за лютий 2018 року від 12.11.2018 року №909/13-01-54-12/20814897;
-          податкове повідомлення-рішення №0020325412 від 06.03.2019 року форми «Ш» за платежем податок на додану вартість на суму 460,00 грн.;
-          акт про результати камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за лютий 2018 року від 23.01.2019 року №186/13-01-54-12/20814897;
-          податкове повідомлення-рішення №0000255704 від 09.01.2020 року форми «Ш» за платежем податок на додану вартість на суму 100,00 грн.;
-          акт про результати камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за лютий 2018 року від 18.11.2019 року №610/13-01-57-04/20814897;
-          податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік;
-          податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік;
-          податкове повідомлення-рішення №0047635412 від 15.05.2019 року форми «Ш» за платежем земельний податок з юридичних осіб на суму 400,00 грн.;
-          акт про результати камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов`язань за період з 30.01.2019 року по 06.05.2019 року №1292/13-01-54-12/20814897 від 14.05.2019 року (за платежем земельний податок);
-          податкове повідомлення-рішення №0028055704 від 10.03.2020 року форми «ПС» за платежем земельний податок з юридичних осіб на суму 170,00 грн.;
-          акт про результати камеральної перевірки з питань своєчасності подання податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2020 рік.
Вказана сума також відображена у копіях зворотніх боків облікових карток платника податків за відповідними платежами.
З метою узгодження вказаної заборгованості відповідачу скеровано податкову вимогу форми «Ю» за №46258-17 від 16.04.2018 року на суму 52140,01 грн., яка скеровувалася за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача, однак, з незалежних від позивача обставин не була йому вручена.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 14 Податкового кодексу (ПК) України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (підпункт 14.1.153);
податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156);
податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом(підпункт 14.1.175).
За змістом підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган наділений правом, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з вимогами пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приписами п. 57.3 ст.  57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту  54.3 статті 54  цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження, згідно з змінами за Законом №466-IX від 16.01.2020).
Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. 
Також судом зі змісту зворотних боків облікових карток з`ясовано, що у зв`язку із несплатою узгоджених зобов`язань з податку на додану вартість на підставі підпункту 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нараховано пеню у розмірі 483,22 грн. та 3,81 грн. відповідно.
Пунктами 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Стаття 95 ПК України передбачає, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1).
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2).
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини(пункт 95.3).
Виходячи з системного аналізу наведених норм ПК України, колегія суддів дійшла переконання, що у разі наявності у платника податку податкового боргу контролюючий орган вправі звернутись до суду з позовом про стягнення з платника податків коштів, які перебувають у його власності. При цьому стягнення коштів можливе не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання податкової вимоги.
З матеріалів справи апеляційний суд вбачається, що за ПП «Леван»  обліковується заборгованість в сумі 68317,46 грн., яка є узгодженою.
16.04.2018 року контролюючим органом сформована і направлена на адресу платника податків податкова вимога форми «Ю»  №46258-17, яка повернулася із відміткою відділення поштового зв`язку : «за закінченням встановленого терміну зберігання» та у встановленому порядку не оскаржена. Не оскаржені і податкові повідомлення – рішення, на підставі яких вона видана.
Пунктом 42.2. статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Отже, належним доказом надіслання податкової вимоги юридичній особі є рекомендоване повідомлення про вручення.
Наявність податкового боргу апелянтом не заперечується. А покликання останнього на запровадження карантину в України як на підставу для відмови у задоволенні позову не заслуговує на увагу суду, оскільки зазначене не є підставою для несплати податкового боргу.
Враховуючи наведене вище, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що оскільки за відповідачем обліковується податковий борг в розмірі 68317,46 грн., щодо якого не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, то позовні вимоги підлягають до задоволення.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                           постановив:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Леван»  залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року у справі № 380/8870/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 28.07.2021 року.