ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021                      м. Дніпро         Справа №  904/3918/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),
суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення – виклику сторін) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 08.07.2021 (повний текст складено 19.07.2021, суддя Юзіков С.Г.)  у справі  № 904/3918/20
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"
про стягнення 189 969,96 грн. плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу

                                           ВСТАНОВИВ:

1.          Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.
У квітні 2021 до Господарського суду Дніпропетровської області звернулось АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі – Залізниця) з позовом, в якому просило стягнути з відповідача – ПрАТ «Інгулецький ГЗК» 181 002,24 грн. - плати за користування вагонами та 8 967,72 грн. - збору за зберігання вантажу.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" від 02.06.2014 №ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч. Так, Залізницею прийняті до перевезення вагони на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК", що не були своєчасно забрані вантажовласником на під`їзну колію, про що Залізницею складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 425, 428, 445, 455, 467, 469, 472, 480, 494, 510, 559, 563, 570. У наведених актах зазначено час початку затримки і час закінчення затримки вагонів.
У зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу з колій станції призначення, вищезазначений вантаж затримано на шляху прямування за наказом №8 від 03.02.2020 (ст. Запоріжжя -1), №15 від 04.02.2020 (ст. Жовтнева), №125 від 10.02.2020 (ст. Кривий Ріг-Сортувальний), №139 від 12.02.2020 (ст. Кривий Ріг-Західний), №147 від 13.02.2020 (ст. Чортомлик) про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення.
Станцією призначення Інгулець розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями плати ф.ГУ-46 №№11029072, 11029073, 13029081, 13029083, 13029087, 13029088, 14029096, 15029097, 15029099, 15029100, 15029101, 16029111, 17029118, 17029120.17029122, 17029123, 18029130, 18029131, 18029132, 18029134, 18029136, 21029160, 21029165, 25029198, 27029226 на загальну суму 181 002,24 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф.ФДУ-92 №  20029011, №21029013 на загальну суму 8  967,72 грн., а всього - 189 969,96грн.
Наведені документи були підписані відповідачем із запереченнями, розрахунок проведений не був, що стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської  області від 08.07.2021 у справі  № 904/3918/20 позов задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"  181  002,24 грн. – плати за користування вагонами, 8    967,72 грн. - збору за зберігання вантажу, 2  849,55 грн. - судового збору.
Місцевий господарський суд мотивував своє рішення тим, що прийняті до перевезення Залізницею спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача. При цьому, суд встановив, що позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу; приймання потягів визначається диспетчером з урахуванням цілої низки поточних факторів, а не тільки наявністю вільних колій на станції.
2.          Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 08.07.2021 у справі  № 904/3918/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Скаржник посилається на такі обставини:
-          позивачем не надано витягів з книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець (на станціях Запоріжжя-1, Жовтнева, Кривий Ріг-Сортувальний, Кривий Ріг-Західний та Чортомлик) за період з 03.02.2020 по 12.02.2020;
-          позивачем не доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення Інгулець у період дії наказів, з вини відповідача і що стали причиною затримки вагонів на станції підходу;
-          позивачем не надано доказів щодо повноважень осіб, які підписали накази про затримку вагонів на станціях Запоріжжя-1, Жовтнева, Кривий Ріг - Сортувальний, Кривий Ріг-Західний та Чортомлик, що свідчить про безпідставність нарахування позивачем плати за користування вагонами за наказами, виданими на перелічених станціях;
-          в порушення положень п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, позивачем не надано актів, які б свідчили про початок затримки вагонів;
-          позивачем не надано належних доказів того, що затримка спірних вагонів на станціях Запоріжжя-1, Жовтнева, Кривий Ріг-Сортувальний, Кривий Ріг-Західний та Чортомлик сталась з вини відповідача.
3.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення – без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.
4.          Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021 поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 08.07.2021 у справі  № 904/3918/20; вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 08.07.2021 у справі                  № 904/3918/20 на час розгляду апеляційної скарги.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення слід залишити без змін з таких підстав.
5.          Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.
02.06.2014 між сторонами укладено Договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" № ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч, за п.1.1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику, що примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" стрілкою № 5 до продовження станційної колії №2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ".
Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на продовженні колії № 3 біля вхідного сигналу "Н-І", на продовженні колії № 2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ".
Розгорнута довжина під`їзної колії складає 59 800 погонних метрів (п. 2 Договору).
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 Договору).
Відповідно до п. 5 Договору здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється:
- порожні під навантаження концентрату залізорудного через інтервал часу 1,5 години;
- інші - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець за телефоном прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПрАТ "ІнГЗК" не пізніше ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2.
Відповідно до додаткової угоди № 1 від 03.07.2014 погоджено перший абзац викласти в редакції: - порожні під навантаження концентрату залізорудного через інтервал часу 1,5 годин, за згодою сторін інтервал може бути зменшений.
Згідно з п.п. 6, 7 Договору вагони для під`їзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії. Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тонн.
Про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПрАТ "ІнГЗК" повідомляє за телефоном прийомоздавальника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (п. 8 Договору).
Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів Залізницею Власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів Залізниці (п. 10 Договору).
Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 12,0 год. (п. 11 Договору).
Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (п. 13 Договору).
Відповідно до п. 14 Договору Власник колії сплачує Залізниці:
- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1);
- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує Залізниця для Власника колії - згідно з діючими нормативними документами.
Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України по передплаті через розрахунковий підрозділ Залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення.
Відповідно до додаткової угоди №1 від 03.07.2014 погоджено другий та третій абзаци викласти в редакції: - за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії (одержувача), після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів; - інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує Залізниця для Власника колії (одержувача) - згідно з діючими нормативними документами.
Відповідно до додаткової угоди №4 від 01.09.2017 погоджено останній абзац викласти в редакції: Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".
Пунктом 15 Договору встановлено, що Власник колії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до ст. 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.
Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі ст. 35 Статуту залізниць України.
У п. 19 Договору сторони погодили, що договір укладено терміном на 5 років і діє з моменту його підписання сторонами.
У лютому 2020 Залізницею на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК" прийняті до перевезення порожні власні вагони, що підтверджується залізничними накладними, доданими до матеріалів справи.
По прибуттю на станцію призначення вагонів на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК", вантажоодержувача було повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів Залізницею, про що зроблені відповідні записи в книзі ф.ГУ-2. У зв`язку з тим, що вагони не були забрані ПрАТ "Інгулецький ГЗК" на під`їзну колію, Залізницею складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 425, 428, 445, 455, 467, 469, 472, 480, 494, 510, 559, 563, 570. У наведених актах зазначено час початку затримки і час закінчення затримки вагонів.
У зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу з колій станції призначення, вантаж затримано на шляху прямування за наказом №8 від 03.02.2020 (ст. Запоріжжя -1), №15 від 04.02.2020 (ст. Жовтнева), №125 від 10.02.2020 (ст. Кривий Ріг-Сортувальний), №139 від 12.02.2020 (ст. Кривий Ріг-Західний), №147 від 13.02.2020 (ст. Чортомлик) про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення.
За цим фактом станціями Запоріжжя-1, Жовтнева, Кривий Ріг-Сортувальний, Кривий Ріг-Західний, Чортомлик складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 7 від 03.02.2020, № 2 від 06.02.2020 ст. Запоріжжя-1,  № 1 від 04.02.2020, № 1 від 09.02.2020 ст. Жовтнева, № 7 від 10.02.2020, № 7 від 11.02.2020 ст. Кривий Ріг-Сортувальний, № 32 від 12.02.2020, № 27 від 13.02.2020 ст. Кривий Ріг-Західний, № 11 від 13.02.2020, № 10 від 16.02.2020 ст. Чортомлик, акти загальної форми ГУ-23 № 3936 від 03.02.2020, № 3955 від 06.02.2020 ст. Запоріжжя-1, № 1 від 04.02.2020, № 1 від 09.02.2020 ст. Жовтнева, № 10070 від 10.02.2020 ст. Кривий Ріг-Сортувальний, № 32 від 12.02.2020 ст. Кривий Ріг-Західний, № 30 від 13.02.2020 ст. Кривий Ріг-Західний. 
Станцією призначення Інгулець вручено представнику відповідача повідомлення про затримку вказаних вагонів. Накази на початок і кінець затримок надавались, враховуючи наявність (відсутність) затримок в просуванні вагонів, які прямують на адресу підприємства.
Надалі, через несвоєчасне забирання вантажу, що надійшов на адресу відповідача, з колій станції Інгулець, видавались накази про затримку вагонів на станціях підходів:
- на станції підходу Запоріжжя-1 до станції призначення за наказом №8 за період з 03.02.2020 12:25 по 06.02.2020 05:10;
- на станції підходу Жовтнева, наказ №15 за період з 04.02.2020 20:30 год. по 06.02.2020 05:10 год.: акт загальної форми ГУ-23 №315; за період з 03.02.2020 07:00 по 03.02.2020 14:30, акт загальної форми ГУ-23 №318; за період з 03.02.2020 08:00 по 03.02.2020 23:10, акт загальної форми ГУ-23 №320; за період з 03.02.2020 19:00 по 04.02.2020 01:10, акт загальної форми ГУ-23 №324; за період з 03.02.2020 20:05 по 04.02.2020 03:00, акт загальної форми ГУ-23 №325; за період з 03.02.2020 23:00 по 04.02.2020 03:00, акт загальної форми ГУ-23 №327; за період з 03.02.2020 23:50 по 04.02.2020 05:10, акт загальної форми ГУ-23 №329; за період з 03.02.2020 01:15 по 04.02.2020 07:45, акт загальної форми ГУ-23 №331; за період з 04.02.2020 02:55 по 04.02.2020 13:10, акт загальної форми ГУ-23 №333; за період з 04.02.2020 06:25 по 04.02.2020 22:50, акт загальної форми ГУ-23 №343; за період з 05.02.2020 02:05 по 05.02.2020 11:40, акт загальної форми ГУ-23 №345; за період з 05.02.2020 07:45 по 05.02.2020 13:55, акт загальної форми ГУ-23 №347; за період з 05.02.2020 13:10 по 05.02.2020 16:30, акт загальної форми ГУ-23 №348; за період з 05.02.2020 06:50 по 05.02.2020 18:40, акт загальної форми ГУ-23 №349; за період з 05.02.2020 15:00 по 06.02.2020 01:10, акт загальної форми ГУ-23 №350; за період з 04.02.2020 23:50 по 06.02.2020 05:10;
- на станції підходу Кривий Ріг-Сортувальний до станції призначення за наказом №125 за період 10.02.2020 16:45 год. по 11.02.2020 12:00 год.: акт загальної форми ГУ-23 №422; за період з 10.02.2020 05:40 по 10.02.2020 17:50, акт загальної форми ГУ-23 №423; за період з 10.02.2020 08:40 по 10.02.2020 19:05, акт загальної форми ГУ-23 №425; за період з 10.02.2020 17:45 по 10.02.2020 23:05, акт загальної форми ГУ-23 №428; за період з 09.02.2020 09:05 по 11.02.2020 06:25, акт загальної форми ГУ-23 №432; за період з 10.02.2020 13:55 по 11.02.2020 21:35, акт загальної форми ГУ-23 №433; за період з 10.02.2020 19:30 по 11.02.2020 23:15;
- на станції підходу Кривий Ріг-Західний до станції призначення за наказом № 139 за період 12.02.2020 16:15 год. по 13.02.2020 00:20 год.: акт загальної форми ГУ-23 №451; за період з 12.02.2020 05:05 по 12.02.2020 17:25, акт загальної форми ГУ-23 №455; за період з 12.02.2020 12:30 по 13.02.2020 01:20, акт загальної форми ГУ-23 №456; за період з 12.02.2020 16:20 по 13.02.2020 02:35, акт загальної форми ГУ-23 №467; за період з 13.02.2020 12:25 по 13.02.2020 14:55, акт загальної форми ГУ-23 №469; за період з 12.02.2020 13:00 по 13.02.2020 18:50, акт загальної форми ГУ-23 №471; за період з 12.02.2020 18:20 по 13.02.2020 23:00, акт загальної форми ГУ-23 №472; за період з 12.02.2020 20:05 по 14.02.2020 00:55, акт загальної форми ГУ-23 №478; за період з 12.02.2020 01:40 по 14.02.2020 06:05, акт загальної форми ГУ-23 №559; за період з 12.025.2020 15:50 по 17.02.2020 17:05.
Станцією призначення Інгулець розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями плати ф.ГУ-46 №№11029072, 11029073, 13029081, 13029083, 13029087, 13029088, 14029096, 15029097, 15029099, 15029100, 15029101, 16029111, 17029118, 17029120.17029122, 17029123, 18029130, 18029131, 18029132, 18029134, 18029136, 21029160, 21029165, 25029198, 27029226 на загальну суму 181 002,24 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф.ФДУ-92 № 20029011, №21029013 на загальну суму 8 967,72 грн.
Відповідач заявлені до стягнення плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу не сплатив, що й стало причиною виникнення спору.
6.          Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Предметом спору є вимога Залізниці про стягнення з ПрАТ "Інгулецький ГЗК" плати за користування вагонами. Підставою визначено затримку вагонів з вини відповідача, у зв`язку з чим йому нарахована плата за їх користування та збір за зберігання вантажу.
Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно зі ст. 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 02.06.2014 між сторонами укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" № ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч.
Умовами договору встановлено, що власник колії сплачує                                 АТ "Укрзалізниця" плату за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та збір за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, що сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї ) - згідно з Правилами зберігання вантажів.
Відповідно до підп. 8 п. 6 р. 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
При цьому порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою перевізної плати, мають статус "вантажу", який залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати його одержувачу, зазначеному в накладній.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №904/7360/17.
Права, обов`язки і відповідальність залізниць та підприємств, які користуються залізничним транспортом, а також організація та основні умови перевезення вантажів визначаються Статутом залізниць України.
Статтею 46 Статуту передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.
Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку з цим відповідного збору регламентуються Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за №644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №866/5087.
Згідно з п.п. 5, 8 вказаних Правил якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.
Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Термін безоплатного зберігання обчислюється: 1) якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; 2) при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; 3) при затримці - з моменту затримки.
Відносно плати за користування вагонами, то відповідно до ст. 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 за №113, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, пунктами 3, 6, 8 - 10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.
У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.
Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).
Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.
При цьому усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість (п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №864/5085).
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказами вини відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення Інгулець та правомірності дій залізниці щодо видання наказів, перелічених в п. 5 цієї постанови, є: акти загальної форми ГУ-23, акти про затримку вагонів ф. ГУ-23а, повідомлення про затримку вагонів, накази на затримку вагонів, відомості плати за користування вагонами ф. ГУ-46 та накладні, оформлені працівниками залізниці у відповідності з вимогами діючих нормативно-правових документів: п. п. 4, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, ст. ст. 119, 125 Статуту залізниць України, Договору сторін.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником (відповідачем) – ПрАТ «Інгулецький ГЗК» і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки (початок і кінець затримки), згідно із Тарифним керівництвом №1 розрахована плата за користування спірними вагонами у розмірі 181  002,24 грн. та збір за зберігання вантажу у розмірі 8  967,72 грн.
Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під`їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника. Натомість доказів повідомлення відповідачем позивача відповідно до п. 8 Договору про готовність вагонів до забирання матеріали справи не містять.
Таким чином, матеріали справи свідчать, що спірні вагони були затримані на шляху прямування з вини відповідача через скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне вивільнення відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням п. 33 Правил видачі вантажів та ст. ст. 46, 47 Статуту.
Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує проїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку АТ "Укрзалізниця" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.
Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України від 31.08.2005 №507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.
Наявність тимчасово вільних колій на станції - це виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту.
Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів (також і поїздів відповідача).
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №904/7535/17, від 15.06.2018 у справі №904/7360/17, від 17.10.2018 у справі №904/6067/18, від 04.11.2019 у справі №904/5461/18.
Наявність вільних під`їзних колій на станції призначення, з урахуванням неподання відповідачем суду доказів на підтвердження вжиття ним передбачених Договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням вини останнього у такому скупченні, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача наявні підстави для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.
7.          Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в апеляційній скарзі.
Доводи скаржника про те, що позивачем не було надано належних доказів щодо вини відповідача у затримці спірних вагонів на станціях затримки та призначення спростовуються матеріалами справи та висновками судової колегії, викладеними в п. 6 цієї постанови.
Факт скупчення вагонів, що прибули на адресу відповідача і не були забрані ним на свою під`їзну залізничну колію підтверджується актами загальної форми, що були складені залізницею за участю представника відповідача і додані до матеріалів справи у якості доказів. 
Отже, є документально підтвердженим, що відповідач був обізнаний про те, що на станції призначення має місце скупчення вагонів, через що на станціях - підходах сталась затримка вагонів відповідача. Додатковим підтвердження цього факту є інформація, що міститься в Книзі повідомлень.
8.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.
Аргументи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. Право скаржника порушено не було.
9.          Висновки за результатами розгляду апеляційної  скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні. 
10.           Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 08.07.2021 у справі  № 904/3918/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2021 у справі  № 904/3918/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя                                                                        Л.М. Білецька  
Суддя                                                                                              І.О. Вечірко
Суддя                                                                                              Ю.Б. Парусніков