ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 серпня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №591/4367/21 
Номер провадження 22-ц/816/1314/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

у присутності:
відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та його представника - адвоката Маківського Олексія Вікторовича ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2021 року, постановлену у складі судді Северинової А.С. у м. Суми,
в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного підприємця ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, 
в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного підприємця ОСОБА_1 . Просить скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 03 серпня 2011 року за № СМ 08311024762, подану приватним підприємцем ОСОБА_1 , щодо будівництва продовольчого магазину за адресою: АДРЕСА_1 .
25 червня 2021 року позивачка подала заяву про забезпечення цього позову, шляхом зупинення дії декларації про початок виконання будівельних робіт від 03 серпня 2011 року за № СМ 08311024762 щодо виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 а приватним підприємцем ОСОБА_1 ; та заборони приватному підприємцю ОСОБА_1 і залученим ним підрядникам – юридичним та фізичними особам проведення будь-яких будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.
Заява мотивована тим, що предметом спору по даній справі є скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2021 року заява про забезпечення позову задоволена. Зупинено дію декларації про початок виконання будівельних робіт від 03 серпня 2011 року за № СМ 08311024762 щодо виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 а приватним підприємцем ОСОБА_1 до вирішення справи по суті.
Заборонено приватному підприємцю ОСОБА_1 та залученим ним підрядникам – юридичним та фізичними особам, проведення будь-яких будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.
Ухвала мотивована тим, що зазначені заявником підстави для забезпечення позову є обґрунтованими, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. 
В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову вважає передчасним та необґрунтованим, суд не врахував, що застосований спосіб забезпечення суттєво обмежує право відповідача на здійснення підприємницької діяльності та право на користування майном, що передано йому у користування на підставі чинного договору оренди. Судове рішення прийняте без дослідження доказів, за відсутності спору між сторонами, оскільки ОСОБА_2 , як фізична особа не є учасником відносин по здійсненню державного архітектурно-будівельного контролю, за жодних обставин не може бути позивачем по справі про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Заявник стверджує, що застосований захід забезпечення позову є таким, що тотожний задоволенню позову у цій справі, а тому підлягає скасуванню.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що судом з достовірністю встановлено наявність спору між сторонами, реєстрація відповідачем декларації про початок виконання будівельних робіт на прибудинковій території за місцем проживання позивачки, передбачає здійснення ФОП ОСОБА_1 прибудови до власності ОСОБА_2 , чим порушує право позивачки на вільне користування належним їй нерухомими майном та створює перешкоди у доступі до житла. Заявлений позивачкою спосіб захисту права відповідає вимогам статті 16 ЦК України. Позивач вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що забезпечення позову шляхом зупинення дії декларації про початок виконання будівельних робіт та зупинення будівельних робіт на підставі цієї декларації є ефективним заходом забезпечення заявленого позову.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника – адвоката Маківського О.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, думку представника  ОСОБА_2 – адвоката Турченка С.П., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває позов ОСОБА_2 пред`явлений до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного підприємця ОСОБА_1 з вимогою про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. 
Позовна заява мотивована тим, що декларація про початок виконання будівельних робіт зареєстрована протиправно - за межами дозволеного строку будівництва у два роки з дати укладення договору, має очевидні ознаки підробки та містить недостовірні відомості, тобто оформлена та подана до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з порушенням установлених вимог, а тому реєстрації не підлягала. Незаконна реєстрація декларації надає право ПП ОСОБА_1 здійснювати незаконну забудову, ставить під загрозу життя позивача та інших мешканців багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , позбавляє їх права розпорядження та користування своєю власністю. 
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову, предметом якого є оцінка відповідності декларації про початок виконання будівельних робіт від 03 серпня 2011 року за № СМ08311024762 вимогам закону, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до вимог статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Суд першої інстанції, встановивши наявність спору між сторонами, здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, дійшов правильного висновку про необхідність забезпечення позову, оскільки із закінченням будівництва чинність оспорюваної декларації буде вичерпаною фактом її виконання, що може унеможливити захист права позивачки у заявлений спосіб.
Тому, колегія суддів погоджується, що забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та залученим ним підрядникам - юридичним та фізичним проводити будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_2 , є достатнім обмеженням, яке гарантуватиме виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. 
При цьому, не можна визнати переконливими доводи відповідача щодо суттєвого обмеження його права на здійснення підприємницької діяльності та одержання заробітку, враховуючи, що декларація про початок виконання будівельних робіт за вказаною адресою була зареєстрована у серпні 2011 року, а будівництво розпочато лише у 2021 році, тобто після спливу майже десяти років, враховуючи, що на етапі будівництва, підприємець несе виключно витрати.
Проте, з огляду на ту обставину, що визначений частиною 1 статті 151 ЦПК України перелік заходів забезпечення позову не передбачає такого виду забезпечення, як зупинення дії дозвільного документа, колегія суддів вважає висновок місцевого суду в частині задоволення вимоги про зупинення дії декларації про початок виконання будівельних робіт передчасним і таким, що не відповідає вимогам процесуального закону.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Установивши, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали в частині задоволення заяви представника позивачки про забезпечення позову шляхом зупинення дії декларації про початок виконання будівельних робіт, але зважаючи на те, що при забезпеченні позову шляхом заборони вчинення дій необхідно зазначення яким саме дозвільним документом було попередньо надано дозвіл на вчинення таких дій, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повністю скасувати ухвалу місцевого суду та прийняти нову постанову, якою заборонити відповідачу та залученим ним підрядникам – юридичним та фізичними особам, проведення будь-яких будівельних робіт згідно декларації про початок виконання будівельних робіт від 03 серпня 2011 року за № СМ 08311024762 за адресою: м. Суми, вул. Сумсько-Київських Дивізій, буд. 22а, до вирішення справи по суті.
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.
Заяву представника ОСОБА_2 – адвоката Турченка Сергія Петровича задовольнити частково.
Заборонити приватному підприємцю ОСОБА_1 та залученим ним підрядникам – юридичним та фізичними особам, проведення будь-яких будівельних робіт згідно декларації про початок виконання будівельних робіт від 03 серпня 2011 року за № СМ 08311024762 за адресою: м. Суми, вул. Сумсько-Київських Дивізій, буд. 22а, до вирішення справи по суті.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складене 12 серпня 2021 року.

Головуючий                                                                               О.І. Собина

Судді:                                                                                           О.Ю.Кононенко

                                                                                          С.С. Ткачук