П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  127/3743/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гриневич В.С.   
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
15 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В., 
позивача: ОСОБА_1 
представника позивача: Волошанівської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільскій області лейтенанта поліції Грицая Назара Ярославовича, ГУНП в Тернопільській області, Департаменту патрульноїполіції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії БАА №848426 від 06.01.2021, винесену інспектором СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільскій області лейтенантом поліції Грицаєм Назаром Ярославовичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП
Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що 17.11.2020 він Правил дорожнього руху не порушував, тому подав письмове клопотання про своє бажання скористатися юридичною допомогою адвоката. За домовленістю з відповідачем дату розгляду було призначено на 22 грудня 2020 року о 11.00 в приміщенні поліції, за адресою: м. Зборів, вул. Б. Хмельницького, буд.44. 21 грудня 2020 року позивач повідомив лейтенанта поліції Грицая Н. про не можливість прибути на розгляд адміністративної справи в м. Зборів з поважних причин, на підтвердження ним було надіслано через Вайбер фото-копію довідки про медичне обстеження в клініці «Альтамедіка». За рішенням лейтенанта поліції Грицая Н. наступну дату розгляду адміністративної справи було призначено на 04 січня 2021 року о 11.00 так само в м. Зборів. Однак, 04 січня 2021 року позивач не спромігся прибути на розгляд справи, про причини своєї неявки ним не було повідомлено. З іншого боку, лейтенант поліції ОСОБА_2 так само не з`ясовував причин не прибуття позивач на призначену дату. Жодних повідомлень про наступну дату розгляду адміністративної справи від лейтенанта поліції Грицая Н. до позивача не надходило. На думку позивача 17.11.2020, після того як він висловив свою незгоду з пред`явленими йому обвинуваченнями у порушені правил дорожнього руху та виявив бажання скористатися юридичною допомогою, лейтенант поліції ОСОБА_3 мав обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення до якого залучити письмову заяву позивача, роз`яснити йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, виконати інші передбачені законодавством процесуальні дії та рішення. Однак, замість складання протоколу про адміністративне правопорушення лейтенант поліції ОСОБА_3 вніс в постанову завідомо неправдиві відомості. Позивачу не була надана можливість ознайомитись з матеріалами справи, дати пояснення, подати свої докази, заявити додаткові клопотання, скористатися юридичною допомогою адвоката. Позивач був позбавлений інспектором можливості бути присутнім при розгляді справи 6 січня 2021 року. Крім того, діючим законодавством не передбачено проведення патрульною поліцією відеозйомки з використанням ручної відеокамери. Зазначена в постанові відеокамера - модель SONY HDR СХ 625, без вказаного індивідуального номеру пристрою, не може бути використана як джерело збирання доказів, оскільки не захищена від втручання та маніпуляцій з відеоматеріалом. На думку позивача, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та безпідставною, оскільки позивач правил дорожнього руху не порушував, натомість сама постанова складена із суттєвими процесуальними порушеннями з посиланням на відеозапис, який не може бути визнаний допустимим та належним доказом в цій адміністративній справі.
Позивач та його представник в судовому засіданні просили задовольнити апеляційну скаргу.
При цьому, позивач у судовому засіданні додатково повідомив, що під час згаданих вище подій, у тій дорожній обстановці, інший транспортний засіб здійснив маневр обгону на великій швидкості, змусивши його змінити смугу руху на якій раптово з`явився пес, що стало перешкодою у подальшому русі по належній смузі.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 06.01.2021 інспектором СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Грицай Назарієм Ярославовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАА №848426, якою визнано винним позивача в тому, що він 17.11.2020 о 12 год. 22 хв. на 30 км А/Д М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська, під час руху не виконав вимогу інформаційно-вказівного знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», здійснив рух прямо по смузі, яка призначена для руху ліворуч, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив, п. 8.4 (ґ), п. 11.4 ПДР України та скоїв правопорушення передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.
За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
В силу статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).
За змістом п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У відповідності до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З оскарженої постанови вбачається, що 17.11.2020 о 12 год. 22 хв. на 30 км А/Д М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська, під час руху не виконав вимогу інформаційно-вказівного знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», здійснив рух прямо по смузі, яка призначена для руху ліворуч, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 8.4 (ґ), п. 11.4 Правил дорожньогоруху України за що передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух
Відповідно до пункту 8.4 (ґ) ПДР України дорожні знаки поділяються на групи:
- інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
Пунктом 11.4 ПДР України визначено на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Підпунктом 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Слід звернути увагу на те, що на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові БАА №848426, представником відповідача надано суду компакт-диск з записом з місця події.
Так, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що позивач, керуючи автомобілем «TOYOTA Yaris» д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по смузі руху, яка призначена для руху ліворуч перетинаючи перехрестя не здійснив руху ліворуч, натомість здійснив рух прямо по смузі, при цьому виїхавши на зустрічну смугу руху, після чого перетнувши подвійну суцільну лінію з`їхав на смугу руху по якій мав право здійснювати рух, де і був зупинений на вимогу працівників поліції.
Оглянувши матеріали відеозапису, чітко встановлено, що позивач рухаючись по А/Д М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська, здійснив рух прямо по смузі, яка призначена для руху ліворуч, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 8.4 (ґ) та п. 11.4 Правил дорожнього руху України. Таким чином, факт вчинення правопорушення позивачем є доведеним, зокрема відеоматеріалом.
Посилання позивача на те, що він дійсно виїхав на смугу зустрічного руху, однак це пов`язано з тим, що він здійснював об`їзд перешкоди - собаки, а також через складні погодні умови він не бачив дорожньої розмітки, до уваги не приймаються, оскільки об`їзд перешкоди та складні погодні умови не є підставою для порушення правил дорожнього руху. Крім того, наявність на дорозі перешкоди та необхідність здійснення її об`їзду не підтверджено жодними доказами.
Поряд з цим, як слідує з відеозапису подій, складні погодні умови, а саме дощова погода, ніяким чином не впливала на видимість дорожньої розмітки, якість якої надавала можливість контролювати рух автомобіля водієм.
Посилання позивача на неналежність, недостовірність та недопустимість доказів, якими є відеоматеріали, надані відповідачем, є безпідставним, через наступне.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
В силу частини першої статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Частинами першою та четвертою статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Твердження позивача про неповне та незавершене відео надане відповідачем в розпорядження суду з метою штучного створення доказів його винуватості є непереконливими та жодним чином не підтверджене.
Отже, з огляду на сукупний аналіз наявних матеріалів справи, електронний документ - відеозапис з автомобільного реєстратора (Xiaomi 70Mai), який встановлений у службовому автомобілі та ручної відеокамери марки SONY HDR-CX625, є документом, який відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, містить фактичні дані щодо предмету доказування, зокрема - місце, суть порушення та доводи сторін в момент прийняття рішення щодо винесення оскарженої постанови, а тому є належним та допустимим доказом у справі. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року по справі №751/6165/17 (провадження № К/9901/1457/17).
Стосовно доводів позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та розгляд справи без його участі, слід зазначити наступне.
Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд справи, за клопотанням позивача, розглядався не за місцем вчинення правопорушення, а за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення. 
Так, працівником поліції було задоволено клопотання позивача у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 22.12.2020 про що повідомлено позивача. 21.12.2020 надійшло клопотання від позивача на адресу Зборівського відділу поліції про чергове перенесення справи на два тижні до 04.01.2021 у зв`язку хворобою, у підтвердження надано медичну довідку. Однак, 04.01.2021 позивач не з`явився на розгляд справи, будучи належним чином повідомленим працівником поліції у телефонному режимі. Позивач будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи втретє, а саме: 06.01.2021 о 13 год. 30 хв. до Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області не з`явився, після чого інспектором ОСОБА_3 о 13 год. 30 хв. цього ж дня було винесено постанову за ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 425 грн., відповідно до санкції статті.
Частиною першою статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.
Вказаною нормою також передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Відтак, доводи позивача щодо недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскарженої постанови та розгляду справи про адміністративне правопорушення без його участі не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки процедурні порушення допущені суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності у разі підтвердження правопорушення.
Крім того, є безпідставними твердження позивача про неналежну організацію дорожнього руху, а саме, те що на відео не зафіксовано де саме розміщений дорожній знак 5.16, не надано також і фото розміщення дорожнього знака, твердження позивача, що дорожнього знаку 5.16 йому не було видно, а також те, що відповідачем не надано доказів встановлення правових підстав дорожнього знаку, та не надано доказів належного встановлення дорожнього знаку відповідно до законодавчих норм, оскільки предметом даного адміністративного спору є постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА №848426 від 06.01.2021, а не дослідження правильності чи неправильності встановлення дорожніх знаків на відповідному відрізку дороги.
Варто зауважити, що згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.