УХВАЛА
Іменем України
 
10 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 335/3725/21
провадження № 61-12827ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2021 року 
та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівський олійний органічний завод» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення вихідної допомоги, відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «Борщівський олійний органічний завод» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення вихідної допомоги, відшкодування моральної шкоди.
 
В подальшому, в судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підписів, 
що містяться в повідомленнях від 24 лютого 2021 року № 24/02/1, 
від 04 березня 2021 року № 04/03/1, від 24 лютого 2021 року № 24/02/1, оскільки директор ТОВ «Борщівський олійний органічний завод» Шарамок С. І.
їх не підписував, з огляду на що вважав їх підробленими позивачем.
 
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 
2021 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду 
від 13 липня 2021 року, клопотання представника ТОВ «Борщівський олійний органічний завод» про призначення експертизи задоволено частково.
 
Призначено в даній справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: 1. Чи виконано від імені директора 
ТОВ «Борщівський олійний органічний завод» ОСОБА_2 підпис 
у повідомленні від 24 лютого 2021 року № 24/02/1 після слова «Директор» самим ОСОБА_2 або іншою особою? 2. Чи виконано від імені директора 
ТОВ «Борщівський олійний органічний завод» ОСОБА_2 підпис 
у повідомленні від 04 березня 2021 року № 04/03/1 після слова «Директор» самим ОСОБА_2 або іншою особою? 3. Чи виконано від імені директора 
ТОВ «Борщівський олійний органічний завод» ОСОБА_2 підпис 
у повідомленні від 24 лютого 2021 року № 24/02/1 після слова «Директор» самим ОСОБА_2 або іншою особою?
 
В задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовлено.
 
Проведення експертизи доручено судовим експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.
 
У розпорядження експертів надано: матеріали цивільної справи № 335/3725/21, провадження № 2/335/1774/2021, в яких знаходяться оригінали повідомлень 
від 24 лютого 2021 року № 24/02/1, від 04 березня 2021 року № 04/03/1, 
від 24 лютого 2021 року № 24/02/1.
 
Оплату за проведення експертизи покладено на ТОВ «Борщівський олійний органічний завод».
 
Роз`яснено сторонам, що відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України 
у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
 
На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
 
Судові рішення мотивовані тим, що під час розгляду справи суду необхідно перевірити наявність або відсутність законних підстав для звільнення 
ОСОБА_1 за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку 
з чим існує необхідність перевірки дотримання відповідачем процедури звільнення, встановленої положеннями статті 149 КЗпП України, зокрема, 
чи витребував відповідач письмові пояснення від позивача. Оскільки позивач зазначений факт заперечує, а відповідач стверджує, що направляв відповідні повідомлення позивачу, проте з іншим змістом, а надані позивачем повідомлення директором підприємства не підписувались, тому перед судом постало питання про призначення судової почеркознавчої експертизи підписів на вказаних повідомленнях. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність призначення експертизи у даній справі, і для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, тому провадження у справі на підставі вимог пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України необхідно зупинити на час проведення експертизи.
 
30 липня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 02 серпня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми статті 103 ЦПК України, оскільки питання поставлені на експертизу, 
що містяться в ухвалі від 08 червня 2021 року, не мають значення для даної справи. Крім того, у разі призначення почеркознавчої експертизи, строк розгляду справи затягнеться на тривалий час і будуть істотно порушені процесуальні права ОСОБА_1 щодо розумного строку розгляду справи.
 
ОСОБА_1 зазначено, що судами попередніх інстанцій не враховано висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 31 травня 2021 року 
у справі № 753/1721/19.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 
2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року 
в частині щодо призначення експертизи необхідно відмовити, з огляду 
на наступне.
 
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення 
у випадках, встановлених законом.
 
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених 
у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після 
їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження 
за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 12 частини першої статті 353 ЦПК України).
 
Оскарження ухвал суду першої інстанції щодо призначення експертизи, після 
їх перегляду в апеляційному суді, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
 
Таким чином, ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду, якою переглянута ухвала суду першої інстанції, щодо призначення експертизи, 
не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження в справі 
в частині щодо призначення експертизи необхідно відмовити. 
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 
2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року 
в частині щодо зупинення провадження у справі, необхідно відмовити, з огляду на наступне.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою тавідмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним 
і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
З касаційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.
 
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити необхідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) 
не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
 
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі 
у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.
 
Провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи (пункт 9 частини першої статті 253 ЦПК України).
 
Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи 
є правом суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті 
до з`ясування обставин, що мають значення для справи, які можуть бути встановлені лише експертом.
 
Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, враховуючи, що для проведення експертизи матеріали справи направляються до експертної установи та подальший розгляд справи 
до повернення матеріалів справи до суду неможливий, правильно застосувавши положення статті 252 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із необхідності зупинення провадження в справі на час проведення експертизи.
 
Часткове задоволення клопотання про призначення експертизи та зупинення провадження у даній справі вказує на дотримання принципів цивільного судочинства щодо змагальності, всебічності та повноти розгляду справи.
 
Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що судами попередніх інстанцій 
не враховано висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 753/1721/19 є безпідставними, оскільки висновки, викладені у вказаній постанові Верховного Суду стосуються суті спору про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак в даному випадку суд першої інстанції не ухвалював рішення по суті цього спору.
 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій.
 
Із касаційної скарги, убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування 
чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності ухвали Орджонікідзевського районного суду 
м. Запоріжжя від 08 червня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року.
 
Керуючись частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду 
м. Запоріжжя від 08 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівський олійний органічний завод» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення вихідної допомоги, відшкодування моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити на адресу ОСОБА_1 .
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                      В. М. Коротун
 
                                                                                                                      М. Є. Червинська