УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 199/5414/21
провадження № 51-3637впс21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
обвинуваченого                             ОСОБА_5 ,
захисника                                        ОСОБА_6 ,
(у режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження № 12019040160002067, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі – КК України), з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. 
Суть питання
До Верховного Суду у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) надійшло вищезазначене клопотання, яке мотивовано тим, що згідно обвинувального акту місцем вчинення всіх інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5  кримінальних правопорушень є місце його проживання: АДРЕСА_1 ). Інших місць вчинення злочинів в обвинувальному акті наведено та обґрунтовано не було, а тому він вважає, що обвинувальний акт стосовно нього слід направити на розгляд до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , навівши відповідні пояснення, просили направити матеріали провадження № 199/5414/21 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.
Інші учасники судового провадження у порядку, передбаченому КПК України, повідомлені про час і місце розгляду подання, однак у судове засідання не з`явились. Клопотань про відкладення зазначеного розгляду до Верховного Суду не надходило.
Встановлені обставини та мотиви Суду
За положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:
1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності;
2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;
3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;
4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
За змістом вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. 
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України.
З огляду на положення ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК, виходячи із санкцій цих норм, є проступками. У свою чергу кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, є нетяжким злочином.
Поряд з цим, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 та ч. 2 ст. 209 КК України – є тяжкими злочинами.
Останнє за часом кримінальне правопорушення, як убачається з обвинувального акту, було вчинене 24 жовтня 2019 року. Так, в цей день ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , зняв у банкоматі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти в сумі  10000 грн., що становить частину тих коштів, які йому були перераховані ОСОБА_7 за висівки пшениці, що належать ТОВ «ТРІО», які ОСОБА_5 одержав внаслідок вчинення шахрайства шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Вказані дії ОСОБА_5 згідно з обвинувальним актом кваліфікуються за ч. 2 ст. 209 КК України.
Отже, виходячи з положень ч. 1 ст. 32 КПК України, здійснювати кримінальне провадження має суд, у межах територіальної юрисдикції якого був вчинений останній за часом тяжкий злочин, а саме злочин, передбачений ч. 2 ст. 209 КК України.
Враховуючи, що вказаний злочин був вчинений у межах територіальної юрисдикції Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, однак органом досудового розслідування обвинувальний акт був спрямований на розгляд Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, тобто з порушенням правил територіальної підсудності.
З огляду на викладене, Верховний Суд вважає таким, що підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого ОСОБА_5  про направлення матеріалів кримінального провадження № 12019040160002067 з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. 
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Матеріали кримінального провадження № 12019040160002067 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України, направити для розгляду по суті до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. 
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                  ОСОБА_3