ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" липня 2021 р.           Справа№ 925/1004/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Сітайло Л.Г. 
          Андрієнка  В.В. 
 
секретар                Рибчич А.В.
за участю 
представників:      позивача - не з`явився 
                               відповідача - не з`явився
                               приватний виконавець - не з`явився
                               скаржник - Купченко В.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.04.2021 р. (повний текст складено 09.04.2021 р.)
за поданням приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича № 1019 від 31.03.2021 р. про тимчасове обмеження керівника підприємства-боржника у праві виїзду за межі України
у справі № 925/1004/20 (суддя - Кучеренко О.І.)
за позовом Дочірнього підприємства "Трансшип-Тракс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Докер Плюс"
про стягнення 121395,86 грн

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р. у справі № 925/1004/20 позовні вимоги Дочірнього підприємства "Трансшип-Тракс" задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Докер Плюс" 108860,85 грн основного боргу, 5586,05 грн інфляційних втрат, 6948,96 грн 3% річних та 2102,00 грн судового збору, а всього 123497,86 грн.
13.01.2021 р. на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р. було видано наказ.
У березні 2021 року Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович звернувся у Господарський суд Черкаської області із поданням № 1019 про тимчасове обмеження керівника підприємства-боржника у праві виїзду за межі України у справі за позовом Дочірнього підприємства "Трансшип-Тракс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Докер Плюс" про стягнення 121395,86 грн.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.04.2021 р. у справі № 925/1004/20 було задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича № 1019 від 31.03.2021 р. про тимчасове обмеження керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Докер Плюс" ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Докер Плюс" на строк до повного виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р. у справі № 925/1004/20.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича № 1019 від 31.03.2021 р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваною ухвалою було порушено її права на вільне пересування, оскільки вона, як керівник юридичної особи, не може нести відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Докер Плюс».
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 925/1004/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 925/1004/20 залишено без руху на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2405/21 від 16.06.2021 р. у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1004/20.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 925/1004/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Сітайло Л.Г., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено справу № 925/1004/20 до розгляду на 06.07.2021 р. 
У судовому засіданні 06.07.2021 р. представник ОСОБА_1 надав усні пояснення по суті апеляційної скарги, інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень. 
Приватний виконавець у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд розглядати скаргу за його відсутності.
Доказів поважності відсутності представників сторін суду не надано.
У матеріалах справи відсутні докази про те, що представники сторін були позбавлені можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутніми у судовому засіданні.
Крім цього сторони не наполягали на обов`язковій участі їх представників у судовому засіданні, відповідних клопотань від них не було подано апеляційному суду.
Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження керівника підприємства-боржника у праві виїзду за межі України, приватний виконавець посилався на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Докер Плюс», керівником якого є ОСОБА_1 , ухиляється від виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р. у справі № 925/1004/20 за наказом від 13.01.2021 р.
Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р. у справі № 925/1004/20 було задоволено вимоги Дочірнього підприємства «Трансшип-Тракс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Докер Плюс» про стягнення 108860,85 грн основного боргу, 5586,05 грн інфляційних втрат, 6948,96 грн 3% річних та 2102,00 грн судового збору, а всього 123497,86 грн.
13.01.2021 р. на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р., було видано наказ.
Постановою приватного виконавця від 22.02.2021 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу № 925/1004/20 від 13.01.2021 р. 
Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем було направлено керівнику боржника ОСОБА_1 вимогу про надання копій балансу підприємства та надання пояснення щодо невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання. 
Під час примусового виконання виконавчого документа приватним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та направлено запити у відповідні інстанції з метою виявлення рухомого та нерухомого майна, доходів боржника.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно зі ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Як передбачено ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний:
1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;
2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;
3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;
4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;
5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;
6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
У відповідності до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
За змістом ст. 337 ГПК України господарський суд за поданням державного або приватного виконавця може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи - боржника за невиконаним ним судовим рішенням на строк до повного виконання такого судового рішення в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову з особливостями, визначеними цією статтею.
Відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.
Як передбачено ст. 337 ГПК України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
З матеріалів справи вбачається, що боржником у цій справі за наказом Господарського суду Черкаської області від 13.01.2021 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Докер Плюс».
В листі Міністерства юстиції України від 26.12.2008 р. «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» вказано, що, у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.
Оскільки Господарський процесуальний кодекс України був прийнятий 15.07.2017 р., а Закон України «Про виконавче провадження» - 02.06.2016 р., тому за вказаним роз`ясненням Міністерства юстиції України норми Господарського процесуального кодексу України є пріоритетними.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
У даному випадку приватним виконавцем Недоступом Д.М. з поданням не було надано доказів, які б підтверджували, що саме керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Докер Плюс» ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р. у справі № 925/1004/20.
Крім цього, колегією суддів враховано, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з наступними змінами і доповненнями) було встановлено карантин на усій території України з 12.03.2020 р., що могло б призвести до зменшення господарської діяльності боржника та погіршення його фінансового стану.
До того ж, за змістом ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовуються судом як виключний захід.
При цьому, подання приватного виконавця не містить обґрунтувань застосування такого виключного заходу саме до керівника боржника.
За таких обставин застосування до керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Докер Плюс» ОСОБА_1 такого заходу забезпечення виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р. у справі №925/1004/20 як тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України є необґрунтованим та немотивованим належним чином.
В подальшому, у разі зміни обставин під час проведення виконавчого провадження, приватний виконавець вправі звернутись повторно до суду з відповідним мотивованим клопотанням.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Черкаської області від 07.04.2021 р. у справі № 925/1004/20 - скасуванню, а подання приватного виконавця задоволенню не підлягає. 
Відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Разом з цим згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскільки ухвала суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Господарського суду Черкаської області від 07.04.2021 р. у справі № 925/1004/20 скасувати.
3. Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича № 1019 від 31.03.2021 р. про тимчасове обмеження керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Докер Плюс» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
   4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 12.07.2021 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                Л.Г. Сітайло

                                                                                В.В.Андрієнко