ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/3935/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,      
  розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 р. (суддя: Віхрова В.С.) в адміністративній справі № 160/3935/21  за позовом   ОСОБА_1 до Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,  - 

                                                         В С Т А Н О В И В:

        ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та зобов`язати його нарахувати та оплатити йому відповідно до встановленого законом порядку, за рахунок Фонду соціального страхування України допомогу по тимчасовій непрацездатності за період з 29 квітня 2020 р. по 04 травня 2020 р. в розмірі 6 577,44 грн.
      В обґрунтування позову зазначено, що  відповідачем  протиправно надано йому відмову  у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності за місцем роботи в ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на підставі листка  непрацездатності АДЮ №582944, з посиланням на те, що  підприємство на час його непрацездатності перебувало  у простої. Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача, вказуючи на те, що під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватись працівнику на загальних підставах. 
      У відзиві на позов ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» зазначило, що  час простою не з вини працівника підлягає оплаті, а для оплати лікарняного листка важливим фактором є нарахування заробітної плати. Якщо на підприємстві оголошено простій, і цей простій трапився не з вини працівника, то оплата листка непрацездатності здійснюється на загальних підставах.
        Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 р. прийнятого у спрощеному провадженні, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та зобов`язав його здійснити фінансування ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі 6 577,44 грн. для надання 
ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 6 календарних днів тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серія АДЮ №582944 за період з 29 квітня 2020 р. по 04 травня 2020 р.
     Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Павлоградським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області. Посилаючись на порушення норм матеріального права скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.  
    В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що у період простою в роботі підприємства не відбувається втрата працівником заробітної плати, а тому допомога по тимчасовій непрацездатності, яка збігається з календарними днями перебування підприємства в простої,  за рахунок коштів Фонду не надається, оскільки це буде суперечити нормам частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування". 
     У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач та третя особа  просять залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.
     У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позову.  
    Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
   Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
     Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює у ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля». Наказом  №2888 від 15 квітня 2020 р.  період часу з 20 квітня 2020 р. по 15 травня 2020 р. оголошено як простій для працівників департаментів, відділів, дільниць, цехів ВСП «Шахтоуправління Дніпровське»; працівникам, які перебувають у простої, дозволено не знаходитись в період простою за місцем роботи протягом всього робочого дня (зміни); встановлено, що оплату працівникам, які перебувають у простої, нараховувати у відповідності з положенням Колективного договору та Галузевої угоди, у розмірі не нижче тарифної ставки (окладу). В період часу з 24 квітня 2020 р. по 04 травня 2020 р. (включно) ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності  серії АДЮ №582944.  Відповідно до довідки про заробітну плату, розраховану за листком непрацездатності серії АДЮ №582944, сума нарахованої допомоги з тимчасової непрацездатності склала 12 058,64 грн., з них 5 481,20 грн. за період з 24 квітня 2020 р. по 28 квітня 2020 р. за перші 5 календарних днів за рахунок ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та 6 577,44 грн. за період з 29 квітня 2020 р. по 04 травня 2020 р. за рахунок відповідача. ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»  подано  відповідачу заяву-розрахунок про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, однак відповідачем її у зв`язку з включенням до неї листків непрацездатності працівників, період непрацездатності яких збігається з періодом простою підприємства. ОСОБА_1 25 січня 2021 р. звернувся до відповідача із заявою з приводу нарахування та оплати йому допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, однак листом №24.1-15/306 від 28 січня 2021 р.  відповідач у нарахуванні та оплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності позивачу відмовив.
       Не погоджуючись з діями відповідача та вважаючи їх протиправними позивач звернувся до суду.
    Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не може бути відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам у випадах, інших, ніж передбачені статтею 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зокрема, з посиланням на обставини простою підприємства на якому працює така особа.
                Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
               Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", пунктом 1 частини 1 статті 20 якого визначено, що за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).
    Пунктом 1 частини 1 статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.
    Згідно із частиною 3 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб). Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.
     Відповідно до частини 1 статті  31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
    Судом першої інстанції вірно зазначено, що для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на її отримання, є належним чином виданий та оформлений листок непрацездатності.
    Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.
     Порядок оформлення і видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, регламентується Наказом Міністерства охорони здоров`я від 09 квітня 2008 р. №189 "Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності", пунктом 
3.2 якого визначено, що організація експертизи тимчасової непрацездатності здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13 листопада 2011 р. №455 та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 03 листопада 2004 р. №532/274/136-ос/1406.
      Відповідачем не заперечується факт того, що листок непрацездатності серії АДЮ №582944, що підтверджує перебування ОСОБА_1 на лікарняному в період з 24 квітня 2020 р. по 04 травня 2020 р. (включно), виданий на підставі та у відповідності до приписів законодавства. Будь-яких помилок, виправлень, відсутності реквізитів, визначених вищенаведеними інструкціями, такий листок не містить.
     Фактично підставою для відмови у проведенні виплати  є перебування позивача на лікарняному у період простою у ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля».
      Частиною 1 статті  23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлені підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.
     Згідно з частиною 2 статті 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.
      Дана стаття містить вичерпний перелік підстав, при яких матеріальна допомога не призначається. Цей перелік не містить такої підстави як настання тимчасової працездатності у період простою роботодавця.
      Відповідач як суб`єкт владних повноважень має діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, відповідно не може на власний розсуд, за відсутності підстав, передбачених статтею 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", відмовляти у наданні допомоги по тимчасовій працездатності, в тому числі у разі відсутності факту втрати заробітної плати позивачем.
     Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо протиправності дій Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в частині відмови у здійсненні фінансування ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 29 квітня 2020 р. по 04 травня 2020 р. (включно), відповідно до листка непрацездатності серія АДЮ №582944, в зв`язку з чим підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
             Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                П О С Т А Н О В И В:

              Апеляційну скаргу Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області -  залишити без задоволення.
             Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 р. в адміністративній справі № 160/3935/21  -  залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 липня 2021 р.  і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.         

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук