СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2021 р.                                                                      Справа № 913/3/21  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Чернота Л.Ф. 
при секретарі Казаковій О.В.
за участю прокурора – Горгуль Н.В., 
та представників сторін:
позивача- не з`явився, 
відповідача- Таран Д.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.1606) на рішення Господарського суду Луганської  області від 19.04.2021 (суддя Фонова О.С., повний текст складено 28.04.2021) у справі №913/3/21
за позовом керівника Слов`янської місцевої прокуратури, м. Слов`янськ Донецької області в інтересах держави в особі Слов`янської міської ради, м. Слов`янськ Донецької області, 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Рудеком Інвест”,                 м. Сєвєродонецьк Луганської області,
про стягнення 907169,38 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Керівник Слов`янської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою в інтересах держави в особі Слов`янської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Рудеком Інвест” про стягнення з останнього на користь Слов`янської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 907169,38 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, набувши право власності на об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності  по бульвару Героїв Крут, 14 в м.Слов`янськ,  належним чином не оформив та не зареєстрував речові права на землю,  не вносив плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого зберіг грошові кошти у вигляді орендної плати (в період з 01.02.2019 по 29.02.2020) за рахунок міської ради, як власника земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор посилається на положення статтей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 19.04.2021 у справі №913/3/21  позов задоволено. 
В наведеному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, що мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідач із вказаним  рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить це рішення скасувати  та прийняти нове, яким в позові відмовити.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що при визначенні розміру безпідставно збережених коштів позивач не врахував умови договору оренди землі, укладеного з попереднім  власником майна - ПАТ «Торговий дім Астрон», зокрема, щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки в період будівництва та після  вводу об`єкту нерухомості в експлуатацію. Крім того, як зазначає відповідач, при здійсненні розрахунку позивач повинен був  керуватися додатком №1  до рішення Словянської міської ради від 01.07.2015, відповідно до якого для земельних ділянок, нормативна грошова оцінка яких проведена, ставка земельного податку складає 1%, та відповідно, розмір безпідставно збережених коштів, за розрахунком відповідача,  повинен складати 302389,80 грн.  
Також відповідач зазначає про те, що прокурором не було додано до позовної заяви витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, що свідчить про неправомірність здійснених позивачем розрахунків за відсутності такого витягу. Як зазначає відповідач, подання прокурором зазначеного доказу 09.02.2021 є порушенням вимог ч.2 ст.80 ГПК України. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що обов`язок внесення орендної плати за земельну ділянку виникає у особи, яка набула право власності на нерухоме  майно виключно на підставі укладеного нею договору оренди земельної ділянки з моменту державної реєстрації відповідного права користування земельною ділянкою. Відповідач посилається на те, що ним вчинялися дії з оформлення орендних правовідносин, проте, відповідне рішення про затвердження технічної документації із землеустрою Слов`янською міською радою прийнято не було.  За вказаних обставин, як зазначає відповідач, він не має змоги фактично користуватися  земельною ділянкою.
Крім того, апелянт вказує на те, що Відділ раціонального використання земельних ресурсів Слов`янської міської ради не уповноважений здійснювати розрахунок розміру безпідставно збережених коштів; позивачем при здійсненні розрахунку порушено вимоги «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284.
Як зазначає відповідач, судом першої інстанції не враховано, що належний йому об`єкт нерухомості займає лише 392, 1 кв.м., а не всю площу земельної ділянки. 

Прокурор надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, проти доводів відповідача заперечує, зазначає про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення Господарського суду Луганської області від 19.04.2021 у справі №913/3/21 – залишити без змін. 

Позивач надав суду клопотання від 14.06.2021 про закриття апеляційного провадження на підставі  ст.264 ГПК України. Клопотання мотивоване тим, що на адресу Слов`янської міської ради від відповідача не надходила копія апеляційної скарги, що позбавляє позивача права ознайомитися з її змістом та надати суду відзив на апеляційну скаргу. 

Прокурор надав суду письмові пояснення, в яких просить закрити апеляційне провадження у цій справі з тих підстав, що відповідач, в порушення вимог ст.259 ГПК України, не надіслав на адресу Слов`янської окружної прокуратури копію апеляційної скарги. 

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача та прокурора про закриття апеляційного провадження, дійшла висновку про відмову в їх задоволенні, з огляду на наступне. 
Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні  у справі.
Відповідно до статті 259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
З урахуванням    статей  73,  76,  77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.
Як свідчать матеріали справи, до апеляційної скарги відповідачем додано поштові накладні ПАТ «Укрпошта» від 17.05.2021 та описи вкладення до цінних листів, з яких вбачається, що відповідачем направлено на адреси Слов`янської міської ради та Слов`янської окружної прокуратури копії апеляційної скарги та додатку до неї (а.с.56-57 т.2). 
Копії апеляційної скарги надіслано відповідачем позивачу та прокурору 17.05.2021, тобто, одночасно із направленням апеляційної скарги на адресу Господарського суду Луганської області, про що свідчить штамп на поштовому конверті (а.с.58 т.2).
Таким чином, відповідачем дотримано вимоги п.3 ч.3 ст.258, ст.259 ГПК України.
Враховуючи наведене, у суду апеляційної інстанції не було підстав для залишення апеляційної скарги без руху. 
Водночас, прокурор та позивач, будучи обізнаними про існування апеляційного провадження, не були позбавлені права ознайомитися з матеріалами справи для підготовки  відзиву на апеляційну скаргу.
Матеріали справи свідчать про те, що прокурор скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
За наведених обставин, доводи позивача та прокурора про порушення їх процесуальних прав через недотримання апелянтом вимог ст.259 ГПК України  є безпідставними. 
Крім того, слід зазначити, що стаття 264 ГПК України не містить такої підстави для закриття апеляційного провадження, якими обґрунтовано клопотання позивача та прокурора.
Враховуючи викладене, клопотання позивача та прокурора є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 

Позивач в судове засідання 20.07.2021 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки судом апеляційної інстанції належним чином повідомлено позивача про дату, час та місце судового засідання,  колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності  представника позивача.       

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного  апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 210.02.2020 №201319790  (а.с.45 т.1),  право власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 14% за адресою: бульвар Героїв Крут, буд.14, м. Слов`янськ, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1414100000:01:004:0260, площею 2,2000 га з 01.02.2019 зареєстровано за ТОВ “Рудеком Інвест” (відповідач) на підставі свідоцтва №335, виданого 01.02.2019 приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В.

В матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу від 01.02.2019, за умовами якого, ТОВ «Рудеком Інвест» відповідно до протоколу №1 проведення аукціону з реалізації майна підприємства банкрута від 22.12.2018 придбало у ПАТ «Торговий дом Астрон» об`єкт незавершеного будівництва  готовністю 14% за адресою: бульвар Героїв Крут, буд.14, м. Слов`янськ, що розміщується на земельній ділянці з кадастровим номером 1414100000:01:004:0260, площею 2,2000 га. На земельній ділянці розташована недобудована будівля (фундамент), загальною площею 392,1 кв.м. (п.1.1 договору)  (а.с.32 т.1).

27.05.2019 відповідач звернувся до Слов`янської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для відведення її в оренду, площею 2,2000 га за адресою: м. Слов`янськ, бульвар Героїв Крут, буд.14, для будівництва та функціонування торгового комплексу (а.с.27 т.1).

Рішенням Слов`янської міської ради від 25.07.2019 №33-XVIII-7 Товариству з обмеженою відповідальністю “Рудеком Інвест” (відповідачу) надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для відведення її в оренду площею 2,2000 га (1414100000:01:004:0260) для обслуговування незавершеного будівництва, готовністю 14% за адресою: м. Слов`янськ, бульвар Героїв Крут, буд.14, із земель житлової та громадської забудови (03.07 будівництва та функціонування будівель торгівлі) комунальної власності Слов`янської міської ради (а.с.53 т.1).
Згідно з п.2 вказаного рішення,  ТОВ “Рудеком Інвест” рекомендовано розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Відповідач зазначає про те, що на виконання вказаного рішення, він в місячний термін уклав договір з ТОВ “Земексперт” на розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 
Після отримання технічної документації, він  04.06.2020 звернувся до Слов`янської міської ради із заявою про  затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,2000 га за адресою: м.Слов`янськ, бульвар Героїв Крут, буд.14, та передачі її в оренду строком на 10 років.

Відповідно до протоколу І Пленарного засідання LXXXVIII сесії Слов`янської міської ради 7 скликання від 16.10.2020, рішення  про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу її в оренду ТОВ “Рудеком Інвест” не прийнято, оскільки  не набрало необхідної кількості голосів депутатів міської ради  (а.с.204-207 т.1).

Як зазначає прокурор в позові, до теперішнього часу ТОВ “Рудеком Інвест” не оформлено речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 1414100000:01:004:0260 та відповідно не сплачуються кошти за використання земельної ділянки.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №201319790 від 21.02.2020, земельна ділянка за адресою: м. Слов`янськ, бульвар Героїв Крут, буд.14, площею 2,2000 га з кадастровим номером 1414100000:01:004:0260 належить до комунальної форми власності; рішення про державну реєстрацію права власності за Слов`янською міською радою прийнято 20.12.2013 (а.с.46 т.1). 

У листах  №83/116-21 від 05.02.2021 (а.с.154 т.1) та №375/116-20 від 13.05.2020 (а.с.56 т.1)  Міськрайонне управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську ГУ Держгеокадастру у Донецькій області повідомило, що станом на 2019, 2020 роки нормативно грошова оцінка  земельної ділянки за адресою: м. Слов`янськ, бульвар Героїв Крут, буд.14, площею 2,2000 га з кадастровим номером 1414100000:01:004:0260 становить 27912904,44 грн. (та.с.154).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.01.2021 (а.с.157 т.1), виданого Міськрайонним управлінням у Слов`янському районі та м. Слов`янську ГУ Держгеокадастру у Донецької області, нормативна грошова оцінка земельної  ділянки по бульвару Героїв Крут,14 в м.Слов`янськ, площею 22000 га з кадастровим номером 1414100000:01:004:0260, цільове призначення – для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, становить - 27912904,44 грн.

Слов`янсько-Лиманське управління ГУ Державної податкової служби у Донецької області в листі №39436/10/05-99-55-04 від 12.05.2020 повідомило  про те, що ТОВ “Рудеком Інвест”  за земельну ділянку з кадастровим номером 1414100000:01:004:0260 не декларує податкові зобов`язання та не сплачує плату за землю (а.с.48 т.1).

Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Слов`янської міської ради проведено обстеження земельної ділянки та складено акт №07-2020 від 29.05.2020, в якому зафіксовано,  що відповідач використовує земельну ділянку з кадастровим номером 1414100000:01:004:0260, площею 2,2 га по бульвару Героїв Крут, буд.14 в м. Слов`янську без правовстановлюючих документів (а.с.40 т.1).

Як зазначає прокурор, відповідач, не сплачуючи в період з 01.02.2019 по 29.02.2020 оренду плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного  договору оренди, зберіг за рахунок Слов`янської  міської ради як власника земельної ділянки майно - грошові кошти у розмірі орендної плати, що є підставою для застосування до спірних правовідносин статтей 1212-1214 ЦК України.

До позову додано виконаний відділом раціонального використання земельних ресурсів Слов`янської міської ради  розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у період з  01.02.2019 по 29.02.2020, згідно з яким їх розмір складає 907169,38 грн. (а.с.26 т.1).

Прокурор направив відповідачу лист від 18.06.2020 № 01.01.-12/944, в якому вказав на необхідність оплати неотриманого власником землі доходу у розмірі орендної плати (безпідставно збережених коштів) за період з 01.02.2019 по 29.02.2020 в сумі 907169,38 грн. (а.с.49,50 т.1)
Однак відповідач відповіді не надав, нараховані позивачем кошти не сплатив. 

Судова колегія враховує наступне.
З моменту виникнення  права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.
Матеріали справи свідчать, що відповідач - ТОВ «Рудеком Інвест» на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2019 набув право власності на об`єкт незавершеного будівництва (готовністю 14%) за адресою: бульвар Героїв Крут, буд.14, м. Слов`янськ, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1414100000:01:004:0260, площею 2,2000 га з 01.02.2019, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.45 т.1). 

Відповідач не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою, на якій розташований належний йому об`єкт нерухомого майна по бульвару Героїв Крут, буд.14 в  м. Слов`янськ.

Відповідно до  ст. 206 Земельного кодексу України  використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
  Статтею 14 Податкового кодексу України  визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти  14.1.72,  14.1.136  пункту  14.1  статті  14 Податкового кодексу України).
З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".
Відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, тому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72  Податкового кодексу України).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №922/3208/19.

Згідно з частинами 1-3  статті 1212 Цивільного кодексу України  особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень  глави 83 ЦК України.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зі змісту статтей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статі 1212 Цивільного кодексу України вбачається, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладення договору оренди) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. 
Зазначена правова позиція є усталеною та викладена в численних постановах Верховного Суду, зокрема, постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2017 у справі №922/3412/17 та від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, постанові  Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №922/748/19.

З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що у період з   01.02.2019 по 29.02.2020 без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг  у себе кошти, які мали заплатити за користування нею, зобов`язаний  повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1  статті 1212 ЦК України.

  З урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах, зокрема від 11.06.2019 у справі №922/551/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 17.03.2020 у справі №917/353/19    для вирішення спору про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за земельну ділянку, необхідно з`ясувати, чи є земельна ділянка об`єктом цивільних прав, а також установити обґрунтованість порядку та підстав нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою.

Розмір безпідставно збережених коштів відповідача розраховано Слов`янською міською радою, як розмір плати за земельні ділянки комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.
Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності  є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п.  288.5.1  ст.  288  14 ПК України.
Відповідно до ч. 2 ст.  20  і ч. 3 ст.  23 Закону України "Про оцінку земель"  дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються, як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до витягу від 18.01.2021 (а.с.137 т.1) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, земельна ділянка по бульвару Героїв Крут,14 в м.Слов`янськ, площею 2,2 га має кадастровий номер  1414100000:01:004:0260. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Цільове призначення земельної ділянки – для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 27912904,44 грн.

В  ч.1, 3, 4, 9  ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що  формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. 
Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 28.09.2020 у справі №922/4073/19).

Міськрайонним управлінням у Слов`янському районі та м. Слов`янську ГУ Держгеокадастру у Донецької області в листі №83/116-21 від 05.02.2021 (а.с.154 т.1) повідомлено  про те, що інформацію про земельну ділянку з кадастровим номером  1414100000:01:004:0260 внесено до Державного земельного кадастру (а.с.154 т.1).
Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги дані витягу  від 18.01.2021 (а.с.137 т.1) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, судова колегія приходить до висновку, що земельна ділянка, за користування якої прокурор  просить стягнути безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати, є об`єктом цивільних прав, оскільки вона є сформованою (визначено її площу і межі), їй присвоєно кадастровий номер та відомості про неї містяться в Державному земельному кадастрі. 

Рішенням Слов`янської міської ради від 27.05.2015 (а.с.6 т.1) затверджено розміри орендної плати за земельні ділянки на території Слов`янської міської ради у відсотках від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (згідно додатку).
З додатку до вказаного рішення (а.с.6 зворот т.1) вбачається, що для земельних ділянок із земель житлової та громадської забудови  розмір орендної плати складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Рішеннями Слов`янської міської ради від 27.06.2018, від 29.05.2019, від 24.06.2020 (а.с.7-9 т.1) продовжено дію рішення Слов`янської міської ради від 27.05.2015 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки на території Слов`янської міської ради у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки» на 2019, 2020 роки. 
Позивачем правомірно при розрахунку застосовано розмір  річної орендної плати -3%, оскільки спірна земельна ділянка належить за категорією до земель житлової та громадської забудови, про що зазначено у витягу від 18.01.2021 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, та враховуючи вищевказане рішення міської ради.

Судова колегія враховує, що при  стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не шляхом простого арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі, а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18).

При здійсненні розрахунку розміру безпідставно збережених коштів  позивачем використані дані витягу від 18.01.2021 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, зокрема, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 27912904,44 грн.

Розрахунок позивача здійснений на підставі Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, рішення Слов`янської міської ради від 27.05.2015 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки на території Слов`янської міської ради у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки».
Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не надав суду доказів здійснення ним плати за землю, колегія суддів  дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів  у розмірі орендної плати за період з 01.02.2019 по 29.02.2020 в розмірі 907  169,38 грн. обґрунтовані та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що при визначенні розміру безпідставно збережених коштів позивач не врахував умови договору оренди землі, укладеного з попереднім  власником майна - ПАТ «Торговий дім Астрон», зокрема, щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки в період будівництва та після  вводу об`єкту нерухомості в експлуатацію.
Судова колегія зазначає наступне. 
Відповідно до   ч. 1  ст. 377 Цивільного кодексу України  визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Згідно з ч.ч.1, 2  ст. 120 Земельного кодексу України  у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
За положеннями ч.3  ст.7 Закону України "Про оренду землі"  до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.
Як свідчать матеріали справи, відповідач придбав об`єкт незавершеного будівництва у ПАТ «Торговий дом Астрон» на підставі договору  купівлі-продажу від 01.02.2019 та відповідно до протоколу №1 проведення аукціону з реалізації майна підприємства банкрута від 22.12.2018 (а.с.32 т.1). 
Попереднім власником об`єкта нерухомості – ПАТ «Торговий дом Астрон» 15.03.2007 було укладено  із Слов`янською міською радою (орендодавцем) договір оренди земельної ділянки від 15.03.2007 (а.с.60 т.1), відповідно до якого,  орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,2 га з кадастровим номером  1414100000:01:004:0260 по вул. Пасова, 14  м. Слов`янськ. 
Відповідно до п.8 вказаного договору (з урахуванням додаткових угод від 06.05.2010, 19.12.2013 до договору, а.с.75, 80 т.1), договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. 
Таким чином, за умовами договору оренди земельної ділянки від 15.03.2007, строк його дії – до 15.03.2017.
В матеріалах справи відсутні докази продовження строку дії договору оренди після 15.03.2017. 
Слов`янська міська рада  в листі №01.01-07/1035 від 25.03.2020 (а.с.22 т.1) та в своїх письмових поясненнях суду першої інстанції (а.с. 231 т.11) повідомила про те, що  договір оренди земельної ділянки від 15.03.2007, укладений з ПАТ «Торговий дом Астрон» втратив чинність у зв`язку зі спливом  строку його дії; від ПАТ «Торговий дом Астрон» не надходило заяв про поновлення договору оренди землі.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с.241 зворот т.1), внесено відомості про припинення ПАТ «Торговий дом Астрон» у зв`язку із визнанням його банкрутом на підставі судового рішення Господарського суду Донецької області від 20.12.2019 у справі №905/1084/16.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що на час укладення відповідачем 01.02.2019 договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості, договір оренди земельної ділянки від 15.03.2007, укладений з попереднім власником майна втратив чинність, а отже, його умови не можуть застосовуватись до спірних правовідносин сторін.
Враховуючи наведене, доводи відповідача є необґрунтованими.  

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що при здійсненні розрахунку позивач повинен був  керуватися додатком №1  до рішення Слов`янської міської ради від 01.07.2015 (а.с.55 т.2), відповідно до якого, для земельних ділянок, нормативна грошова оцінка яких проведена, ставка земельного податку складає 1%, та відповідно, розмір безпідставно збережених коштів, за розрахунком відповідача,  повинен складати 302389,80 грн.  
Судова колегія зазначає, що відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки,  а тому не є субєктом плати за землю у формі земельного податку. 
Єдина можлива форма здійснення плати за землю для відповідача, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72  Податкового кодексу України).
Враховуючи наведене, доводи відповідача про необхідність врахування  ставок земельного податку при визначенні розміру безпідставно збережених коштів - не узгоджуються з приписами чинного законодавства. 

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що належний йому об`єкт нерухомості займає лише 392, 1 кв.м., а не всю площу земельної ділянки. 
З цього приводу судова колегія зазначає наступне. 
За змістом частини 1  статті 181 ЦК України  до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нежитлових приміщень, які належать відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки.
  Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. 
Таким чином, у зв`язку з користуванням відповідачем об`єктом  незавершеного будівництва за адресою: бульвар Героїв Крут, буд.14, м. Слов`янськ презюмується його користування спірною земельною ділянкою.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 02.06.2020 у справі №922/2417/19. 
Спірна земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав. Надані прокурором суду документи (акт обстеження земельної ділянки  №07-2020 від 29.05.2020, витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.01.2019) свідчать про те, що ТОВ «Рудеком Інвест» з 01.02.2019  використовує земельну ділянку площею 2,2 га (кадастровий номер 1414100000:01:004:0260) без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав.
Відповідачем ці відомості не спростовані, не надано суду доказів використання ним меншої площі спірної земельної ділянки, аніж сформованої як об`єкт цивільних прав. 
Крім того, як вбачається з п.1.1 договору купівлі-продажу від 01.02.2019 (а.с.32 т.1)  та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.58 т.1), належний відповідачу об`єкт нерухомості  розташований на земельній ділянці площею 2,2 га. 

Фактичне користування відповідачем земельною ділянкою площею 2,2 га підтверджується також тим, що  звертаючись до міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (а.с.27 т.1), відповідач просив надати в оренду спірну земельну ділянку площею 2,2 га, а не її частини меншою площею під об`єктом нерухомого майна. 
Отже, доводи відповідача   є необґрунтованими. 

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що ним вчинялися дії з оформлення орендних правовідносин, проте, відповідне рішення про затвердження технічної документації із землеустрою Слов`янською міською радою прийнято не було.  За вказаних обставин, як зазначає відповідач, він не має змоги фактично користуватися земельною ділянкою.
Судова колегія зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 10.02.2020 у справі №922/981/18, неналежне виконання своїх обов`язків міською радою  не є підставою для звільнення особи  від обов`язку сплачувати за користування сформованою земельною ділянкою, у зв`язку з чим, посилання відповідача на бездіяльність Слов`янської міської ради щодо впорядкування відносин із землекористування між сторонами є безпідставними. 
Доводи відповідача про неможливість користування спірною земельною ділянкою не приймаються судом як обгрунтовані, оскільки, як вже зазначалося вище судом, у зв`язку з користуванням відповідачем об`єктом  незавершеного будівництва за адресою: бульвар Героїв Крут, буд.14, м. Слов`янськ презюмується його користування спірною земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі відповідач  зазначає про те, що прокурором не було додано до позовної заяви витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, що свідчить про неправомірність здійснених позивачем розрахунків за відсутності такого витягу. Як зазначає відповідач, подання прокурором зазначеного доказу 09.02.2021 є порушенням вимог ч.2 ст.80 ГПК України. 
Судова колегія не погоджується з доводами відповідача, з огляду на наступне.
В матеріалах справи міститься витяг від 18.01.2021 (а.с.137 т.1) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, відповідно до якого, нормативна грошова оцінка земельної ділянки по бульвару Героїв Крут,14 в м.Слов`янськ, площею 2,2 га складає 27912904,44 грн.
До позову прокурором було додано лист Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську ГУ Держгеокадастру у Донецькій області (№375/116-20 від 13.05.2020, а.с.56 т.1), в якому повідомлено про те, що  нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м. Слов`янськ, бульвар Героїв Крут, буд.14, площею 2,2 га (кадастровий  номер 1414100000:01:004:0260) становить 27912904,44 грн.
Таким чином, розмір нормативної грошової оцінки  спірної земельної ділянки - 27912904,44 грн., вказаний  уповноваженим органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин в листі №375/116-20 від 13.05.2020 (який прокурор додав до позову), відповідає інформації, зазначеній у витягу від 18.01.2021 (а.с.137 т.1) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який наданий  прокурором суду першої інстанції в підготовчому провадженні.
Враховуючи наведене, розрахунок розміру безпідставно збережених коштів здійснено Слов`янською міською радою з використанням даних про нормативну грошову оцінку, яка міститься у витягу від 18.01.2021 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що спростовує доводи апелянта про неправомірність такого розрахунку. 
Вказаний витяг був наданий прокурором суду першої інстанції разом із письмовими поясненнями 09.02.2021, тобто, під час підготовчого провадження у цій справі та був предметом дослідження та оцінки суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення. 
Відповідно до ч.2 ст.80 ГПК України (на яку посилається апелянт), позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.
Разом із тим, відповідно до ст.177 ГПК України, завданням підготовчого провадження, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню та зібрання відповідних доказів.
Прокурор в позові посилався на дані нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки і ці обставини підлягають встановленню під час розгляду спору у цій справі.
Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 18.01.2021 був наданий прокурором на виконання вимог ухвали Господарського суду Луганської області від 11.01.2021 у цій справі (а.с.123 т.1). 
Враховуючи наведене, доводи відповідача про порушення норм процесуального права під час розгляду справи судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на «Положення про відділ раціонального використання земельних ресурсів Слов`янської міської ради (затверджений рішенням Слов`янської міської ради від 29.05.2019 №42-LXV-7) та зазначає, що відділ раціонального використання земельних ресурсів Слов`янської міської ради не уповноважений здійснювати розрахунок розміру безпідставно збережених коштів.
Судова колегія зазначає, що відповідно до п.2.3.1 вказаного Положення, Відділ  раціонального використання земельних ресурсів Слов`янської міської ради розраховує розмір коштів, які підлягають відшкодуванню Слов`янській міській раді в разі набуття, зберігання майна (земельних ділянок) територіальної громади м.Слов`янська без достатніх правових підстав (у розмірі орендної плати за землю).
Таким чином, Відділ  раціонального використання земельних ресурсів Слов`янської міської ради в особі його посадових осіб, в межах наданих повноважень, має право складати розрахунки безпідставно збережених  грошових коштів у розмірі орендної плати, що спростовує доводи апелянта про зворотне.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем при здійсненні розрахунку порушено вимоги «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284.
Судова колегія зазначає, що відповідно до п.1 вказаного Порядку, він регулює питання відшкодування збитків,  заподіяних  вилученням  (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних  ділянок,  встановленням  обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового   покриву та   інших  корисних властивостей  земельних  ділянок або приведенням їх у непридатний для використання  стан  та  неодержанням  доходів  у  зв`язку  з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.
Таким чином, Порядок, на який посилається відповідач, не застосовується до спірних правовідносин, оскільки предметом позову у цій справі є стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування землею без правовстановлюючих документів. 

Стосовно підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно ч. 3        ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"  прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
За положеннями частини 4  статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень.
Відповідно до  статті 53 ГПК України     прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених        статтею 174 цього Кодексу.
Аналіз положень частин  статті 53 ГПК України        у взаємозв`язку зі змістом частини 3        статті 23 Закону України "Про прокуратуру"        дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020    справі №912/2385/18:
«Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому    статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором,        вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
  Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого    статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Звертаючись до суду з цим позовом, прокурор  в позові зазначив про те, що несплата відповідачем   коштів за користування земельною ділянкою позбавляє територіальну громаду доходу  у вигляді орендної плати (одного з основних джерел наповнення бюджету), послаблює фінансову основу місцевого самоврядування, позбавляє можливості своєчасно проводити виплату заробітної плати працівникам соціальної сфери, здійснювати благоустрій, використовувати кошти та інші необхідні потреби регіону, що в свою чергу порушує економічні інтереси держави.
Позивач (Слов`янська міська рада) є уповноваженим державою органом на здійснення функцій власника земельної ділянки, яка використовувалась відповідачем більше року без належного оформлення прав на неї.
Позивачем не вживалися заходи, спрямовані на  відновлення порушених прав та інтересів територіальної громади, що свідчить про бездіяльність Слов`янської міської ради.
Прокурор повідомив позивача про намір звернутися до суду з позовом в інтересах держави в особі Слов`янської міської ради до ТОВ «Рудеком Інвест» про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, що підтверджується листами від 09.07.2020, від 13.11.2020 №40-9588 вих20, від 09.12.2020 №10-40210 вих20 (а.с.88-98 т.1).     
На вказані листи  позивач відповіді не надав, до суду самостійно не звернувся.
Отже, прокурором дотримано вимоги ч.4  ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку про  те, що прокурором обґрунтовано та доведено наявність підстав для представництва та захисту інтересів держави в суді.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального  і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення Господарського суду Луганської області від 19.04.2021 року  у справі №913/3/21 – без змін.
З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282,  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача  залишити без задоволення 
Рішення Господарського суду Луганської  області від 19.04.2021  року  у справі №913/3/21  залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.07.2021р.

Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           Л.Ф. Чернота