Справа № 991/6168/21
Провадження 1-кс/991/6261/21

У Х В А Л А
Іменем України

10 вересня 2021 року м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 52020000000000138 від 24.02.2020,

В С Т А Н О В И В:

09.09.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшло відповідне клопотання, в якому прокурор прохає накласти арешт на ноутбук та мобільний телефон, що були вилучені 07.09.2021 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 .
Відповідно до матеріалів клопотання, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52020000000000138 від 24.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.
За версією органу досудового розслідування, службові особи АТ «Укрзалізниця» протягом 2016-2020 років створили умови для заволодіння визначеними юридичними особами грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» у вигляді оплати за природний газ для потреб відповідного товариства, без укладення договорів за результатами проведення процедур публічних закупівель.
Створені умови полягали в наданні службовими особами АТ «Укрзалізниця» неправомірних економічних переваг обраним постачальникам газу шляхом позбавлення АТ «Укрзалізниця» права на ефективне та прозоре здійснення публічних закупівель, використання економічних переваг конкурентного середовища та добросовісної конкуренції. Так, користуючись створеними умовами, службові особи АТ «Укрзалізниця» протягом 21.01.2016-20.08.2020 здійснили оплату за поставлений газ ТОВ «Юг-Газ» на суму 1 072 349 371,1 грн. та ТОВ «Скела Терциум» на суму 1 887 933 290,46 грн., всього за 326 479,31 тис. м3 природного газу, який вказані постачальники реалізовували в умовах відсутності будь-якої конкуренції зробивши середню націнку понад 1000 грн. за 1 тис. м3, в результаті чого сума заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» складає понад 326 млн. грн. Крім цього, у листопаді 2019 року АТ «Укрзалізниця» здійснила на користь ТОВ «Укр Газ Ресурс» платіж у розмірі понад 18 мільйонів гривень за природний газ. Проте, ані публічних торгів, ані укладеного договору між сторонами не було.
Водночас органом досудового розслідування встановлено, що протягом 2016 - 2020 років в системі публічних закупівель Prozorro було оголошено процедури закупівель природного газу для потреб АТ «Укрзалізниця»: UA-2016-02-10-000098-c, UA-2016-02-10-000094-c, UA-2016-02-10-000084-c, UA-2016-02-10-000091-c, UA-2016-02-10-000093-c, UA-2016-02-10-000085-c, UA-2016-11-02-000471-с, UA-2016-11-02-000889-a, UA-2016-11-02-000472-с, UA-2016-11-02-000470-с, UA-2016-12-31-000011-a, UA-2016-12-31-000010-a, ua-2016-12-31-000012-a, UA-2017-12-22-002218-b, UA-2017-12-22-001603-a, UA-2017-12-22-002258-b, UA-2017-12-22-001555-a, UA-2019-01-09-001579-c, UA-2019-01-09-001581-c, UA-2019-01-09-000424-b, UA-2019-01-09-001112-a. Втім, жодна із вказаних закупівель не відбулася з причин неналежного змісту документації конкурсних торгів або ненадання роз`яснень учасникам торгів службовими особами АТ «Укрзалізниця» відповідальними за проведення закупівлі.
Вказані дії службових осіб АТ «Укрзалізниця», на переконання органу досудового розслідування, можуть мати ознаки умисного зриву проведення закупівель газу на відкритих конкурсних торгах, наслідком якого стали закупівлі всупереч Закону України «Про публічні закупівлі» протягом 2016-2020 років природного газу без укладення договорів за результатами тендерних процедур.
До того ж, Державною аудиторською службою України в ході проведення аудиту діяльності АТ «Укрзалізниця» виявлено порушення, пов`язані із закупівлею природного газу філією «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» у постачальників ТОВ «Скела Терциум», ТОВ «Юг-Газ» та ТОВ «Укр Газ Ресурс» в 2017-2020 роках, що мало наслідком придбання природного газу за цінами, вищими, ніж середньозважені ціни на нерегульованому сегменті ринку та призвело до непродуктивних (зайвих) витрат на суму 185 млн. гривень (без ПДВ).
Таким чином в діях службових осіб АТ «Укрзалізниця» вбачаються ознаки змови на заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» з представниками ТОВ «Юг-Газ» та ТОВ «Скела Терциум».
У ході досудового розслідування, 07.09.2021 детективами Національного антикорупційного бюро України, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами даного обшуку вилучено:
- ноутбук HP Laptop 15S-EQ0073UR s/n: 5CD047826X з блоком живлення;
- мобільний телефон iPhone 6 A1586, IMEI: НОМЕР_1 .
Постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 08.09.2021, вищевказані носії інформації визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 52020000000000138.
На підтвердження права власності та користування на вилучені речі, прокурором надано копію протоколу обшуку від 07.09.2021, відповідно до якого і були вилучені ноутбук та мобільний телефон. 
Необхідність накладення арешту прокурором обґрунтовується метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки відповідні носії інформації можуть містити відомості, що мають значення для досудового розслідування.
У судовому засіданні представник сторони обвинувачення - детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , діючи за дорученням прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та додатково зазначив, що в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 дійсно були віднайдені ноутбук та мобільний телефон, наведені у клопотанні, які не вдалося оглянути з підстав відмови власниці надати паролі доступу до їх вмісту. З вказаних підстав виявлені речі були вилучені для подальшого призначення судових експертиз з метою подолання системи логічного захисту та огляду вмісту наявної в них інформації. Посилаючись на зазначене детектив просив клопотання задовольнити, оскільки повернення відшуканих речей без огляду їх вмісту може призвести до знищення інформації, яка може мати значення для досудового розслідування. 
Власник майна або його представник у судове засіданні не з`явилися будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення. Причин неявки суду не повідомили, надали заяву про розгляд клопотання без їх участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснено за відсутності учасника судового провадження.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснюється фіксація за допомогою технічних засобів у відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши позицію учасників судового засідання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 3 ст. 132 КПК України зазначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів, повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні;
3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52020000000000138, в ході якого перевіряються дії службових осіб АТ «Укрзалізниця» у змові з працівниками та представниками суб`єктів господарювання приватної форми власності - ТОВ «Юг-Газ» та ТОВ «Скела Терциум», що призвели до заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» в особливо великому розмірі.
Під час досудового розслідування, 07.09.2021 детективами Національного антикорупційного бюро України, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.08.2021, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами даного обшуку виявлено ноутбук HP Laptop 15S-EQ0073UR s/n: 5CD047826X з блоком живлення та мобільний телефон iPhone 6 A1586, IMEI: НОМЕР_1 , які не вдалося оглянути під час проведення слідчої дії у зв`язку з наявністю на них системи логічного захисту та відмови власниці надати паролі доступу. 
У зв`язку із можливим знаходження на вилученому ноутбуці та мобільному телефоні інформації, що має значення для досудового розслідування (можуть містити відомості, які будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення), вилучений ноутбук та телефон постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 08.09.2021, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 52020000000000138.
Так, вирішуючи питання про правову підставу для забезпечення кримінального провадження слідчий суддя зазначає, що вилучені носії інформації (ноутбук та мобільний телефон) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони можуть містити відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, однак доступ до такої інформації обмежений власником, шляхом встановлення системи логічного захисту та прихованням від детективів паролів доступу. 
Крім того, враховуючи той факт, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК України), а досудове розслідування на даний момент триває, по вилученим ноутбуку та мобільному телефону необхідне призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи для подолання системи логічного захисту, що в свою чергу надасть можливість провести огляд вмісту вилучених носіїв інформації, слідчий суддя вважає, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт, є доцільним та обґрунтованим на цій стадії кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують арешт майна, як втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить прокурор. Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт шляхом заборони власникові майна вчинювати дії щодо його відчуження, розпорядження та користування ним.
На підставі вищезазначеного слідчий суддя переконаний, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів, з огляду на неможливість в інший спосіб їх отримати та зберегти, є правові підстави для арешту майна, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 110, 131-132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 52020000000000138 від 24.02.2020 - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на майно, яке було вилучено 07.09.2021 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- ноутбук HP Laptop 15S-EQ0073UR s/n: 5CD047826X з блоком живлення;
- мобільний телефон iPhone 6 A1586, IMEI: НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя   ОСОБА_1