Ухвала
24 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 236/3091/18
провадження № 51 - 4161 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 вересня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 19 травня 2021 року,  
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2021 року його касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) та надано десять днів для усунення недоліків скарги. Одночасно в ухвалі суду було роз`яснено, що у разі невиконання вимог у вказаний термін касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
У вищезазначеному рішенні суду касаційної інстанції захиснику було вказано на необхідність навести конкретні порушення закону, які передбачені у ст. 438 КПК, що стали б підставою для скасування чи зміни судових рішень, обґрунтувати свої доводи, а також викласти вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду захисник ОСОБА_4 направив уточнену касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом 
 
касаційної скарги, не усунув.
Зокрема, посилаючись у касаційний скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального кодексу, захисник не наводить таких порушень, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення, на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 84, 94, 370, 412, цього Кодексу у їх взаємозв`язку. 
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Так, у вимогах до суду касаційної інстанції захисник ОСОБА_4 просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Проте вказана вимога суперечить положенням КПК, оскільки порушуючи питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, касаційний суд, у разі скасування вказаних рішень, може призначити лише новий розгляд у суді першої інстанції, а не новий розгляд у суді апеляційної інстанції, про що просить захисник в прохальній частині своєї касаційної скарги.
Таким чином, зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 вересня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 19 травня 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_6                                       ОСОБА_2                                                  ОСОБА_3