ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  924/1074/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючого, Губенко Н.М., Кондратової І.Д., 
за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,
представників учасників справи: 
Фізичної особи-підприємця Гладун Тетяни Василівни - не з`явився,
Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" - Дмитренка А.А. (адвокат)
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Гладун Тетяни Василівни 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 (колегія суддів: Олексюк Г.Є., Мельник О.В., Маціщук   А.В.)
та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2021 (суддя Гладій   С.В.) 
у справі за позовом фізичної особи-підприємця Гладун Тетяни Василівни (далі - ФОП Гладун Т.В.) 
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (далі - АТ "Хмельницькгаз", оператор ГРМ) 
про визнання неправомірними дій Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" щодо відключення газопостачання об`єкта непобутового споживача: кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 44А, с. Крупець Славутського району Хмельницької області, 30068, що належить Гладун Т.В.,
про зобов`язання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" відновити розподіл природного газу на об`єкт непобутового споживача: кафе "Фортуна", яке знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 44А, с. Крупець Славутського району Хмельницької області, 30068, що належить Гладун Т.В.
СУТЬ СПОРУ 
1.          ФОП Гладун Т.В. є власницею кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", між нею та оператором ГРМ був укладений договір розподілу природного газу. Оператор ГРМ повідомив ФОП Гладун Т.В. про намір припинити розподіл природного газу у зв`язку з порушенням нею вимог законодавства щодо утримання / обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання та надав час для вирішення цього питання. 
2.          У зв`язку з невиконанням ФОП Гладун Т.В. цієї вимоги, викладеної в листі оператора ГРМ, останній припинив споживачці розподіл природного газу. 
3.          ФОП Гладун Т.В. звернулась до суду з позовом про визнання дій оператора ГРМ з припинення розподілу природного газу незаконними та зобов`язання його відновити газопостачання. Стверджувала, що не отримувала відповідного повідомлення від оператора ГРМ, а також, що не порушувала та виконувала умови укладеного з ним договору. 
4.          Суд першої відмовив в задоволенні позову. Суд апеляційної інстанції залишив рішення суду першої інстанції без змін. ФОП Гладун Т.В. звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду. 
5.          Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги ФОП Гладун Т.В. з таких міркувань. 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини справи, встановлені судами
6.          ФОП Гладун Т.В. є власницею приміщення кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " площею 178,3 м3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
7.          01.01.2016 ТОВ "Хмельницькгаз Збут" (за договором - постачальник) та ФОП Гладун Т.В. (за договором - споживач) уклали договір №11416УО7JWGPО16 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, відповідно до умов якого: 
-          постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором (п. 1.1);
-          оператор ГРМ, у тому числі за дорученням постачальника, припиняє або обмежує постачання газу споживачеві (на об`єкти споживача) з дотриманням норм безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження (припинення) газу, у випадках: (і) споживання природного газу в обсязі, що перевищує установлений договором; (іі) проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; (ііі) перевитрат добової норми (узгодженого договором графіка нерівномірної подачі природного газу) та/або місячного підтвердження обсягу газу; (iv) розірвання договору постачання природного газу; (v) відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування; (vi) настання випадків, передбачених Правилами про безпеку постачання газу (п. 7.2.); 
-          газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом "Про ринок природного газу", Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП або Регулятор) 30.09.2015 №2496 (далі - Правила постачання природного газу), Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс ГРМ), Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285 (далі - Правила безпеки систем газопостачання) (п. 7.2); 
-          припинення (обмеження) газопостачання споживачеві здійснюється постачальником в порядку, визначеному Правилами постачання газу, Порядком пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1687 від 08.12.2006, а також іншими нормативно-правовими актами, що регулюють дані правовідносини (п. 7.3).
8.          01.01.2016 ФОП Гладун Т.В. (за договором - споживач) та ПАТ   "Хмельницькгаз" в особі Славутського відділення (за договором - оператор ГРМ) уклали договір розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) шляхом підписання позивачем заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). 
9.          У заяві-приєднанні від 01.01.2016 ФОП Гладун Т.В. зазначила, що ознайомлена з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі - Типовий договір), який розміщений на офіційному сайті Регулятора, сайті оператора ГРМ, та приєднується до умов Типового договору.
10.          Відповідно до умов Типового договору: 
-          оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п.2.1);
-          обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (п. 2.2);
-          при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом "Про ринок природного газу" та Кодексом ГРМ; оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем (п. 2.3);  
-          споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ (абз. 4 п. 3.2); 
-          оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом ГРМ, у тому числі у разі: 1) несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим договором; 2) відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у розрахунковому періоді; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) несанкціонованого відбору природного газу, крім перевищення добового підтвердженого обсягу природного газу; 5) визнання в установленому порядку аварійним стану газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 6) відмови споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ, з урахуванням Закону "Про забезпечення комерційного обліку природного газу"; 7) відмови представникам оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання (п. 9.1); 
-          договір укладається на невизначений строк (п. 12.1). 
11.          Оператор ГРМ звернувся до скаржниці листом від 30.04.2020, в якому повідомив про те, що на момент відправлення такого листа ФОП Гладун Т.В. експлуатує системи газопостачання кафе "Фортуна", (с. Крупець, вул.   Незалежності, 44А) з порушенням п. 5.4 Правил безпеки системи газопостачання, а також просив вжити заходів та врегулювати це питання до 11.05.2020, в іншому випадку газопостачання на об`єкт буде припинено відповідно до п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №3000001372085 від 04.05.2020, цей лист було вручено скаржниці особисто 08.05.2020.
12.          15.05.2021 оператор ГРМ припинив газопостачання на об`єкт споживачки шляхом встановлення глушки та пломби на газопроводі - вводі у зв`язку з незабезпеченням технічного обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання.
13.          Листом від 12.06.2020 №29001.5-Лв-2081-0620 АТ "Хмельницькгаз" надало відповідь на запит заступника голови Хмельницької обласної державної адміністрації щодо звернення скаржниці, в якому повідомило, що газопостачання кафе «Фортуна», розташованого за адресою: вул. Незалежності, 44А, с. Крупець Славутського району, було припинене відповідно до п. 5.4 Правил безпеки систем газопостачання. 
Короткий зміст позовних вимог
14.          ФОП Гладун Т.В. звернулась до Господарського суду Хмельницької області з позовом до АТ "Хмельницькгаз" про визнання неправомірними дій АТ   "Хмельницькгаз" щодо відключення газопостачання об`єкта непобутового споживача кафе "Фортуна", яке знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 44А, с. Крупець Славутського району, що належить ФОП Гладун Т.В., та про зобов`язання АТ   "Хмельницькгаз" відновити розподіл природного газу на об`єкт непобутового споживача кафе "Фортуна", яке знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 44А, с. Крупець Славутського району, що належить ФОП Гладун   Т.В.
15.          В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала про неправомірне припинення газопостачання, стверджує, що вона виконує всі умови укладених договорів із "АТ "Хмельницькгаз" та ТОВ "Хмельницькгаз збут", умов даних договорів не порушувала. Стверджувала, що підстави для відключення від газопостачання об`єкта відповідно до Кодексу ГРМ та Правил безпеки систем газопостачання відсутні. Вказувала, що вона не отримувала лист-повідомлення про відключення, а тому був порушений порядок відключення від газопостачання, передбачений Мінімальними стандартами та вимогами до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 21.09.2017 №1156, та п. 14 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 (далі - Правила постачання природного газу). 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
16.          Господарський суд Хмельницької області рішенням від 05.01.2021, залишеним у силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021, відмовив у задоволенні позову ФОП Гладун Т.В.
17.          Ухвалюючи рішення, суди посилались на пункти 1, 2 гл. 7 розд. VI Кодексу ГРМ, пунктами 3.2, 3.3, 5.4, 5.7 Правил безпеки систем газопостачання. Також суд апеляційної інстанції посилався на статті 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК). 
18.          Суди попередніх інстанцій виходили з того, що: 
-          відповідно до вимог чинного законодавства саме на позивачку покладено обов`язок технічного обслуговування внутрішніх газопроводів та газового обладнання, а також утримання своєї частини системи газопостачання в технічно справному стані та її експлуатації відповідно до вимог, визначених в акті розмежування балансової та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем, який є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу; 
-          матеріалами справи не підтверджено, що скаржниця на виконання вимог Оператора ГРМ вчинила необхідні дії щодо такого технічного обслуговування; 
-          доводи позивачки про те, що вона виконує та не порушує умови договорів, укладених з оператором ГРМ та ТОВ "Хмельницькгаз збут", не приймаються судом до уваги, оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження укладення між ФОП Гладун Т.В. та оператором ГРМ (або іншими організаціями, що мають відповідні дозвіл та ліцензію) договору про технічне обслуговування внутрішніх газопроводів та газового обладнання;
-          суди не встановили, а позивачка не довела порушення оператором ГРМ порядку повідомлення про припинення газопостачання або вчинення відповідачем неправомірних дій щодо неї; 
-          суди не приймають до уваги посилання позивачки на неотримання листа АТ   "Хмельницькгаз" з огляду на наявність в матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у зв`язку з чим такий лист вважається врученим відповідно до вимог законодавства (зокрема, суд апеляційної інстанції посилався на пункти 89, 90, 94, 99, 105 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 05.03.2009 №270 (далі - Правила надання послуг поштового зв`язку).
19.          Також суд апеляційної інстанції відмовив позивачці в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів - копії договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від 01.03.2018 №06ОНт2643-18 та копії договору на сезонне технічне обслуговування мереж та приладів від 01.03.2018 №320Нш2782-18 у зв`язку з тим, що позивачка не обґрунтувала неможливість подання вказаних договорів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї; позивачка фактично не була позбавлена можливості подати вказані докази до суду першої інстанції. 
20.          Крім того, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання позивачки про виклик до суду свідків - начальника відділення поштового зв`язку с. Крупець Хмельницької дирекції АТ "Укрпошта", або іншого працівника, який ставив підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №3006800056925 та Гладун Олега Йосиповича, у зв`язку з тим, що передумовою виклику свідка для допиту є суперечність обставин, викладених свідком у заяві, іншим доказам, або у разі наявності у суду сумнівів щодо їх змісту, достовірності чи повноти; натомість позивачка не надавала до суду першої інстанції будь-яких заяв свідка. 
21.          Разом з тим, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання ФОП Гладун Т.В. від 12.05.2021 про долучення до матеріалів справи письмової заяви свідка - Гладуна О.Й., оскільки позивачка не обґрунтувала неможливість подання вказаних договорів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї; позивачка фактично не була позбавлена можливості подати вказані докази до суду першої інстанції. 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи
22.          07.06.2021 ФОП Гладун Т.В. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою (з урахуванням заяви про усунення недоліків від 17.07.2021) на рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021, в якій просить їх скасувати, справу направити на новий розгляд.
23.          Підставами касаційного оскарження ФОП Гладун Т.В. визначає пункти 3, 4 ч. 2 ст. 287, пункти 3, 4 ч. 3 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). 
24.          В обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржниця зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального і процесуального права та посилається на таке: 
-          суди попередніх інстанцій не взяли до уваги та не надали належної оцінки доводам позивачки про те, що лист оператора ГРМ від 30.04.2020 про відключення вона не отримувала, а тому неправильно застосували п. 6 Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою КМУ від 08.12.2006 №1687, та Правила постачання природного газу; 
-          суди попередніх інстанцій не взяли до уваги та не надали належної оцінки та неправильно застосували п. 14 Правил постачання природного газу, оскільки АТ   "Хмельницкгаз" не попередило позивачку не менше ніж за три доби до дати припинення про необхідність самостійно обмежити чи припинити газопостачання з певного періоду, повідомлення не містило підстави припинення, дати та часу, коли споживач має самостійно припинити (обмежити) газопостачання тощо;
-          суд апеляційної інстанції неправомірно відмовив у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів - копій договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від 01.03.2018 №06ОНт2643-   18 та договору на сезонне технічне обслуговування мереж та приладів від 01.03.2018 №320Нш2782-18, оскільки: 
                    (і) у відповіді на відзив АТ "Хмельницькгаз" на апеляційну скаргу вона надала достатні обґрунтування неможливості подання до суду першої інстанції вказаних документів (зокрема, у зв`язку з тим, що підставами звернення позивачки до суду було неповідомлення її АТ "Хмельницькгаз" у встановленому законом порядку про відключення від розподілу природного газу, однак суд дійшов висновку про невиконання ФОП Гладун Т.В. вимог оператора ГРМ та невчинення дій щодо технічного обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання); 
                    (іі) із самого листа оператора ГРМ від 30.04.2020, який був долучений до відзиву на апеляційну скаргу, позивачці не вдалось встановити, які саме порушення вона допустила; у листі були зазначені лише посилання на норми права і термін виправлення порушень (до 11.05.2020);
-          суд апеляційної інстанції неправомірно відмовив у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи письмової заяви свідка, оскільки подання такої заяви саме до суду апеляційної інстанції було обумовлене тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги аргументів позивачки щодо неотримання нею листа АТ "Хмельницькгаз" з повідомленням про відключення від розподілу природного газу; 
-          суди попередніх інстанцій встановили обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів - поштового відправлення від 04.05.2020 №3006800056925, оскільки вказаний документ суперечить наданим позивачкою до суду першої інстанції витягу з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта" та офіційного листа Центру поштового зв`язку м. Славута від 29.10.2020, з яких вбачається, що позивачка не отримувала 08.05.2020 лист оператора ГРМ від 30.04.2020; 
-          відповідач не надав суду повідомлення та акт про припинення газопостачання / газорозподілу, працівники відповідача самовільно проникли на територію позивачки та здійснили незаконне відключення і не надали акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності) відповідно до наказу Міненергетики від 03.07.2009 №338; 
-          суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про порушення позивачкою п. 5.4 Правил безпеки систем газопостачання та не взяв до уваги факт укладення нею з відповідачем договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від 01.03.2018 №06ОНт2643-18 та договору на сезонне технічне обслуговування мереж та приладів від 01.03.2018 №320Нш2782-18.
25.          06.09.2021 АТ "Хмельницькгаз" подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на таке: 
-          застосування п. 14 Правил постачання природного газу до правовідносин, що склались у цій справі, є неправильним, оскільки вказана норма регулює відносини між постачальником природного газу та споживачем, натомість АТ   "Хмельницькгаз" є оператором ГРМ, який здійснює розподіл природного газу; 
-          суди попередніх інстанцій правильно застосували положення Кодексу ГРМ та Правил безпеки систем газопостачання щодо: встановлення обов`язку позивачки здійснювати технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання; вручення позивачці листа АТ "Хмельницькгаз" від 30.04.2020; визначення порушення позивачкою п. 5.4 Правил безпеки систем газопостачання; недоведення позивачкою виконання нею вимог законодавства щодо здійснення належного утримання / обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання; 
-          суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про дотримання АТ   "Хмельницькгаз" визначеного законом порядку про повідомлення позивачки про припинення газопостачання; 
-          позивачка не вказувала на порушення АТ "Хмелницькгаз" процедури відключення від газопостачання і ненадання їй як споживачу акта про відключення як на підставу позову, а також не подала заяву про зміну підстав позову відповідно до вимог ГПК; оскільки вказана підстава не досліджувалась судами попередніх інстанції, тому її дослідження Верховним Судом суперечитиме ст. 300 ГПК; 
-          подання позивачкою нових доказів до суду апеляційної інстанції - копій договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від 01.03.2018 №06ОНт2643-18 та договору на сезонне технічне обслуговування мереж та приладів від 01.03.2018 №320Нш2782-18, суперечило статтям 162, 164, 166, 269 ГПК; договір від 01.03.2018 №320Нш2782-18, на який посилається скаржниця, станом на момент виникнення спірних правовідносин (30.04.2020) був нечинним; 
-          відхилення судом апеляційної інстанції клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень свідка відповідає статтям 66, 80, 87, 88, 89 ГПК. 
26.          21.09.2021 АТ "Хмельницькгаз" подало до Верховного Суду пояснення, в яких надало роз`яснення щодо обов`язку позивачки утримувати свою частину системи газопостачання у технічно справному стані та експлуатувати її відповідно до Правил безпеки систем газопостачання, а також щодо змісту повідомлення, надісланого ФОП Гладун Т.В. 
27.          У зазначених поясненнях АТ "Хмельницткгаз" зазначає таке: 
-          обов`язок споживача забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу ГРМ та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін передбачений пп. 6 п. 7.4 Типового договору, 
-          в акті розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною Договору розподілу природного газу та який підписаний сторонами - АТ "Хмельницькгаз" та ФОП Гладун   Т.В., передбачено обов`язок сторін утримувати кожним свою частину систем газопостачання у технічно справному стані та експлуатувати її відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання; 
-          з Правил безпеки систем газопостачання вбачається, що саме на власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) покладено обов`язок технічного обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання; підписуючи заяву-приєднання та акт розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін, скаржниця взяла на себе відповідний обов`язок; 
-          підписання Договору на сезонне технічне обслуговування газових мереж та приладів від 01.03.2018 №32GHm2782-18, який припинив свою дію 30.03.2018, є підтвердженням обізнаності скаржниці із зазначеними вимогами Правил безпеки систем газопостачання; 
-          у матеріалах справи відсутні докази виконання скаржницею умов Договору на сезонне технічне обслуговування газових мереж та приладів від 01.03.2018 №32GHm2782-18, який припинив свою дію 30.03.2018 (заявка на проведення технічного обслуговування, оплати за договором тощо); 
-          лист, направлений скаржниці, обґрунтовується п.1 гл. 7 розд. VІ Кодексу ГРМ, яким визначено випадки, коли сповивачу може бути припинене / обмежене газопостачання (розподіл природного газу), та п. 5.7 розд. V Правил безпеки системи газопостачання, який передбачає підстави відключення від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановлення заглушки (зокрема, незабезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування відповідно до п. 5.4 вказаних Правил.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
28.          Верховний Суд ухвалою від 16.08.2021 відкрив касаційне провадження у справі.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню до відносин із припинення розподілу природного газу
29.          У касаційній скарзі ФОП Гладун Т.В. посилається на неврахування судами попередніх інстанцій п. 14 Правил постачання природного газу, п. 1 гл. 7 розд. VI Кодексу ГРМ та Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 №1687 та наказу Міністерства палива та енергетики України від 28.07.2009 №338 "Про затвердження форм повідомлення та актів, що складаються у разі пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення" (далі - Наказ №338) до відносин щодо повідомлення скаржниці АТ "Хмельницькгаз" як оператором ГРМ про припинення розподілу природного газу. 
30.          Для правильного вирішення цієї справи необхідно встановити, які нормативні акти підлягають застосуванню. 
31.          Перш за все, Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу, що у цій справі мають місце відносини, які стосуються припинення розподілу природного газу. Сторонами таких відносин є АТ "Хмельницькгаз" - оператор ГРМ та ФОП Гладун Т.В. - замовниця послуг розподілу природного газу. При цьому такі відносини не стосуються постачання природного газу як окремого виду господарської діяльності на ринку природного газу. 
32.          Чинне законодавство розрізняє постачальника природного газу та оператора ГРМ як окремих суб`єктів, що виконують різні функції на ринку природного газу, а також розділяє і по різному регулює відносини з розподілу та постачання природного газу. 
33.          Зазначене підтверджується п. 39 ч. 1 ст. 1 Закону "Про ринок природного газу" (тут і далі - в редакції, що діяла станом на момент надсилання скаржниці АТ "Хмельницькгаз" спірного листа), який надає перелік суб`єктів ринку природного газу і визначає, що такими є, зокрема оператор ГРМ, постачальник, споживач тощо. 
34.          Приєднавшись до Типового договору на підставі заяви-приєднання від 01.01.2016 №09426YO7JWGP01, скаржниця вступила у правовідносини з АТ   "Хмельницькгаз" як оператором ГРМ, яке є єдиним підприємством, що здійснює господарську діяльність із розподілу природного газу на території Хмельницької області (крім м. Шепетівка). 
35.          Оператором ГРМ є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону). 
36.          Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (п. 35 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону). 
37.          Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону "Про ринок природного газу" права та обов`язки оператора ГРМ визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, Кодексом ГТС, Кодексом ГРМ, а також договором розподілу природного газу. 
38.          Тому до правовідносин, що склалися між скаржницею та АТ   "Хмельницькгаз" як оператором ГРМ, не можуть застосовуватися положення Правил постачання природного газу, на які посилається скаржниця, оскільки вказаний нормативний акт регулює відносини з постачання природного газу, а не відносини, що складаються між оператором ГРМ та замовником послуг розподілу природного газу. 
39.          Так, відповідно до п. 1.1 Правил постачання природного газу ці Правила розроблені на виконання п. 17 ч.3 ст. 4 Закону "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи / газотранспортної системи. 
40.          Як уже зазначалось, постачальник природного газу є відмінним від оператора ГРМ суб`єктом. Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів (пункти 27, 28 ч. 1 ст. 1 Закону "Про ринок природного газу").
41.          У зв`язку з цим, посилання скаржниці на неврахування судами п. 14 Правил постачання природного газу є помилковим, оскільки заначений нормативний акт не є застосовним до правовідносин, що склались у справі, що розглядається. 
42.          Крім того, помилковим є посилання скаржниці на незастосування судами Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою КМУ від 08.12.2006 №1687, оскільки вказаний нормативний акт не регулює відносини, що скались між споживачем та оператором ГРМ щодо припинення розподілу природного газу, про що прямо зазначено у вказаному нормативному акті. 
43.          При цьому оскільки Наказ №338 прийнятий на виконання вищевказаного Порядку, про що прямо вказано в преамбулі Наказу №338, а тому є доповненням до його положень і, відповідно, регулює ті ж правовідносини, що і сам Порядок, то зазначений документ (Наказ №338) так само не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. 
44.          Натомість, як уже зазначалось, відповідно до вимог Закону "Про ринок природного газу" у відносинах, які стосуються припинення розподілу природного газумають застосовуватись положення Кодексу ГРМ, Правил безпеки систем газопостачання та Типового договору. 
45.          Однак вказані документи містять лише положення про обов`язок оператора ГРМ повідомити споживача (непобутового) про припинення газопостачання / розподілу природного газу, однак не містять спеціального порядку повідомлення непобутових споживачів. 
Щодо дотримання відповідачем порядку припинення розподілу природного газу
46.          Порядок обмеження (припинення) розподілу природного газу врегульований Кодексом ГРМ, Типовим договором та Правилами безпеки систем газопостачання.
47.          У абз. 1 п. 1 гл. 7 розд. VI Кодексу ГРМ, визначені підстави, за наявності яких оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках. Зокрема, відповідно до пп.12 абз.1 п. 1 гл. 7 розд. VI Кодексу ГРМ розподіл природного газу може бути припинений в інших випадках, передбачених законодавством.
48.          Розділ ІХ Типового договору передбачає спеціальний порядок обмеження (припинення) розподілу природного газу споживачу. Так, згідно з абз. 3 п. 3.2 Типового договору споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. 
49.          Згідно з п 5.7 гл. 5 розд. V Правил безпеки систем газопостачання обладнання житлових і громадських будинків підлягає відключенню від системи газопостачання із встановленням заглушки за умови: незабезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави.
50.          Як встановили суди попередніх інстанцій, спірний лист від 30.04.2020 був направлений скаржниці відповідно до вимог п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання у зв`язку з невиконанням нею вимог п. 5.4 таких Правил. 
51.          Пунктом 5.4 Правил безпеки систем газопостачання передбачено, що технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах. Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства України. 
52.          Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 вказаних Правил власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України. Власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.
53.          Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
54.          Верховний Суд бере до уваги, що сторонами вказаних відносин є Оператор ГРМ та фізична особа-підприємець, тобто суб`єкти господарської діяльності, а тому стандарт поведінки таких осіб, в тому числі щодо забезпечення утримання внутрішніх газопроводів і газового обладнання є іншими, аніж у випадку, якщо б припинення розподілу здійснювалося щодо побутового споживача. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини (подібний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/17876/19). 
55.          Тому, скаржниця як власник кафе - суб`єкт господарської діяльності повинна була зважати на необхідність виконання вимог законодавства та Типового договору щодо експлуатації та утримання внутрішніх газопроводів і газового обладнання, а також наслідки невиконання вказаних вимог. Факт приєднання нею до Типового договору для отримання послуг розподілу природного газу свідчить про розуміння таких вимог та її згоду з необхідністю їх виконання, а також з ризиками, які можуть настати через невиконання / неналежне виконання таких вимог (зокрема, припинення розподілу природного газу). 
56.          Більше того, не виконуючи вимоги щодо належного утримання систем внутрішніх газопроводів та газового обладнання, скаржниця фактично ставить під ризик можливість оператора ГРМ забезпечити безпеку постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, як основної його функції відповідно до статей 37, 38 Закону "Про ринок природного газу", безпеку людей - відвідувачів кафе. 
57.          Зважаючи на викладене, Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивачка не виконала вимоги законодавства щодо експлуатації та утримання внутрішніх газопроводів і газового обладнання.
58.          При цьому Верховний Суд не бере до уваги доводи скаржниці щодо порушення АТ "Хмельницькгаз" процедури відключення від газопостачання в частині ненадання їй як споживачу акта про відключення, оскільки зазначена обставина не була визначена нею як підстава позову, а також не досліджувалась судами попередніх інстанцій, тому її дослідження Верховним Судом не відповідає вимогам ст. 300 ГПК. 
59.          Порядок повідомлення споживачів про припинення розподілу передбачений у Кодексі ГРМ, зокрема, у гл.7 розд. VI Кодексу ГРМ. 
60.          ФОП Гладун Т.В. є власницею громадської споруди (кафе) в розумінні гл. 5 розд. V Правил безпеки систем газопостачання та п. 3.6 ДБН В.2.2-9-2009 "Громадські будинки та споруди. Основні положення", на який такі Правила містять посилання). Скаржниця використовує природний газ на комерційні потреби, а не для власних побутових потреб. Відповідно, скаржниця не є побутовим споживачем відповідно до п.23 ч. 1 ст. 1 Закону "Про ринок природного газу" та п. 4 гл. 1 розд. І Кодексу ГРМ, про що вказано в заяві-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). 
61.           Абзац 2 п. 1 гл. 7 розд. VI Кодексу ГРМ передбачає спеціальний порядок повідомлення тільки для побутових споживачів. Так, у цьому пункті визначено, що якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) оператором ГРМ.
62.          В Кодексі ГРМ та Типовому договорі відсутнє правове регулювання порядку повідомлення непобутових споживачів про припинення розподілу природного газу.
63.          Суди попередніх інстанцій встановили, що лист, датований 30.04.2020, був отриманий скаржницею 08.05.2020, а кінцевою датою, до якої ФОП Гладун Т.В. повинна була усунути порушення, є 11.05.2020. Відповідно, АТ "Хмельницькгаз" належним чином повідомило ФОП Гладун Т.В. про намір припинити газопостачання (розподіл природного газу). 
64.          Верховний Суд не бере до уваги доводи скаржниці щодо неврахування судом її аргументів стосовно неотримання нею відповідного листа, оскільки такі доводи зводяться до переоцінки вже оцінених судами доказів, що виходить за межі повноважень касаційного суду відповідно до ст. 300 ГПК.
65.          Разом з тим, Верховний Суд звертає увагу, що чинне законодавство, яке підлягає застосуванню до спірних відносин, не визначає спеціальних форми та змісту листа, а тому твердження скаржниці щодо невідповідності реквізитів спірного листа вимогам законодавства не беруться судом до уваги. 
66.          Враховуючи викладене та за відсутності інших доводів касаційної скарги, Верховний Суд погоджується з судами попередніх інстанцій щодо відсутності порушення відповідачем вимог чинного законодавства при повідомленні ФОП Гладун Т.В. про припинення розподілу природного газу.
Щодо подання доказів на стадії апеляційного розгляду справи
67.          У своїй касаційній скарзі ФОП Гладун Т.В. стверджує, що суд апеляційної інстанції неправомірно не долучив до матеріалів справи подані нею докази - копії договору на експлуатацію складових газорозподільної системи №06ОНт2643-18 від 01.03.2018 та договору на сезонне технічне обслуговування мереж та приладів №320Нш2782-18 від 01.03.2018, що суперечило статтям 162, 164, 166, 269 ГПК, а також письмову заяву свідка Гладун О.Й. 
68.          Тому для правильного вирішення цієї справи необхідно встановити існування правових підстав долучення вказаних документів до матеріалів справи на стадії апеляційного розгляду. 
69.          Відповідно до частин 1, 3 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
70.          Наведені положення ГПК пов`язують вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів з одночасним виконанням критеріїв: "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи". При цьому тягар доведення зазначених обставин покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою) про долучення доказів. 
71.          Подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14, від 01.07.2021 у справі №46/603. 
72.          Така обставина як відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції, виключає можливість прийняття апеляційним господарським судом додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК (постанова Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №906/1179/20). 
73.          Системний аналіз статей 80, 269 ГПК свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (в тому числі судом апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку є наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (постанови Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17). 
74.          Відповідно, звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотаннями про долучення до матеріалів справи доказів - копій договору на експлуатацію складових газорозподільної системи №06ОНт2643-18 від 01.03.2018 та договору на сезонне технічне обслуговування мереж та приладів №320Нш2782-18 від 01.03.2018, позивачка повинна була надати достатні обґрунтування та докази того, які саме об`єктивні обставини унеможливили подання нею вказаних документів до суду першої інстанції та чому причини неподання таких доказів об`єктивно не залежали від неї. 
75.          Відмовляючи в задоволенні клопотання про долучення доказів, суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачка не обґрунтувала неможливості подання такої заяви до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї. 
76.          У своїй касаційній скарзі, посилаючись на неправомірність рішення суду апеляційної інстанції, ФОП Гладун Т.В. причиною неподання вказаних документів до суду першої інстанції визначає відсутність в неї інформації про те, що суд досліджував питання виконання нею вимог щодо технічного обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання, а із самого листа оператора ГРМ від 30.04.2021, який був долучений до відзиву АТ   "Хмельницькгаз" на апеляційну скаргу, позивачці не вдалось встановити, які саме порушення вона допустила у зв`язку з відсутністю в листі опису фактичних обставин та наявністю лише посилань на норми. 
77.          Разом з тим, зазначені твердження позивачки не відповідають дійсності. 
78.          Так, з матеріалів справи вбачається, що спірний лист оператора ГРМ, датований 30.04.2020, з яким, відповідно до позиції скаржниці, вона ознайомилась із відзиву на апеляційну скаргу, АТ "Хмельницькгаз" додало до матеріалів справи разом з відзивом на позовну заяву, тобто на стадії розгляду справи судом першої інстанції (т. 1 а.с. 31). Як правильно встановили суди попередніх інстанцій, у вказаному листі було зазначено, що позивачка допустила порушення п. 5.4 Правил безпеки систем газопостачання, а також відомості про те, що у разі неврегулювання цього питання до 11.05.2020, газопостачання до об`єкта позивачки - кафе "Фортуна" буде припинено відповідно до п. 5.7 Правил безпеки системи газопостачання. 
79.          При цьому у запереченнях АТ "Хмельницькгаз", поданих до суду першої інстанції (т.1 а.с. 70-71) відповідач в обґрунтування порушення позивачкою п. 5.4 Правил безпеки системи газопостачання прямо зазначає про те, що "до технічного обслуговування і ремонту споруд та об`єктів системи газопостачання промислових і сільськогосподарських підприємств, підприємств комунально-побутового обслуговування населення допускається залучення суб`єктів господарювання, що мають дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки). <…> зазначені роботи можуть проводитись не лише фахівцями АТ "Хмельницькгаз", а й фахівцями підприємств та організацій, які мають відповідні дозволи та ліцензії на виконання вищевказаних робіт. <…> позивач не надав підтвердження АТ "Хмельницькгаз" про укладення такого договору і з іншою організацією, яка має відповідний дозвіл і ліцензію на виконання вищевказаних робіт" (т. 1 а.с. 70, абз. 6-7). 
80.          Верховний Суд звертає увагу, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Богонос проти Росії", заява №68798/01 від 05.02.2004).
81.          На стадії розгляду справи судом першої інстанції позивачка могла та повинна була з метою забезпечення захисту власних прав та законних інтересів ознайомитись із матеріалами та, відповідно, вчасно відреагувати на доводи відповідача, в тому числі шляхом подання відповідних доказів. 
82.          При цьому суд апеляційної інстанції не встановив, а з матеріалів справи не вбачається існування жодних інших обставин, що свідчать про відсутність об`єктивної можливості скаржниці подати до суду першої інстанції зазначені документи. 
83.          Наведене спростовує доводи позивачки щодо існування винятковості випадку та неможливості подання до суду першої інстанції копій договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від 01.03.2018 №06ОНт2643-18 та договору на сезонне технічне обслуговування мереж та приладів від 01.03.2018 №320Нш2782-18. 
84.          Крім того, щодо відмови суду апеляційної інстанції в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи письмової заяви свідка - ОСОБА_1 , Верховний Суд зазначає таке. 
85.          Обґрунтовуючи неправомірність рішення суду апеляційної інстанції в цій частині, позивачка обґрунтовує пропуск строків подання до суду доказу - письмової заяви свідка тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги аргументів позивачки щодо неотримання нею листа АТ "Хмельницькгаз" з повідомленням про відключення від розподілу природного газу. 
86.          Однак вказаний аргумент не може бути взятий судом до уваги як такий, що не відповідає вищенаведеним критеріям неможливості подання вказаного доказу до суду першої інстанції: "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи". 
87.          Так, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
88.          Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи (п. 8.2 постанови Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №908/1879/17). 
89.          Відповідно до ст. 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
90.          Верховний Суд неодноразово зазначав що принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. 
91.          Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 04.03.2021 у справі №908/1879/17.
92.          Посилаючись на неотримання листа оператора ГРМ, датованого 30.04.2020, як на підставу подання своєї позовної заяви, ФОП Гладун Т.В. відповідно до ст. 74 ГПК повинна була надати ті докази до суду першої інстанції, які на її думку доводять зазначену обставину та які є більш вагомими в порівнянні з доказами, наданими відповідачем. 
93.          Саме лише ненадання позивачкою таких доказів до суду першої інстанції відповідно до вимог ГПК та прийняття судом доказів іншої сторони як "більш вірогідних" в розумінні ст. 79 ГПК не є достатньою підставою вважати доведеним існування об`єктивних обставин, що унеможливили подання вказаних доказів до суду першої інстанції. 
94.          Зважаючи на викладене, Верховний Суд зазначає, що оскільки ГПК передбачений спеціальний порядок подання до суду доказів (зокрема, подання всіх необхідних доказів саме під час розгляду справи судом першої інстанції), невиконання зазначеного порядку та вимог ГПК має наслідком відсутність у суду обов`язку приймати такі докази та враховувати їх під час розгляду справи. 
95.          При цьому, звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотаннями про долучення доказів, позивачка не надала доводів неможливості подання таких доказів в порядку та строки, визначені ГПК. Зокрема, ФОП Гладун Т.В. не обґрунтувала в суд апеляційної інстанції, в чому саме полягає неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції. Наведення таких доводів у касаційній скарзі та інших документах, поданих до Верховного Суду, не можуть вважатись виконанням позивачкою обов`язку щодо такого обґрунтування, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до ст. 300 ГПК не наділений повноваженнями встановлювати та досліджувати нові обставини.
96.          Враховуючи зазначене та зважаючи на відсутність інших доводів позивачки щодо неможливості подання доказів - письмової заяви свідка до суду першої інстанції, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо неможливості долучення до матеріалів справи такого доказу на стадії апеляційного розгляду. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
97.          Відповідно до ч.1 ст. 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
98.          За ч. 1 ст. 309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
99.          Ураховуючи викладене, рішення та постанова судів попередніх інстанцій у цій справі підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.
Судові витрати
100.          Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК).
Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:          
1.          Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гладун Тетяни Василівни залишити без задоволення.
2.          Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2021 у справі №924/1074/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    Н. Губенко

                                                                                                    І. Кондратова