Справа № 415/3507/21 
Провадження № 33/810/192/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» вересня 2021 року                                         м. Сєвєродонецьк 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання захисника Усової Катерини Вікторівни, що діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Лисичанського міського суду Луганської області від 09.07.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 09.07.2021 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Одночасно стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

15 вересня 2021 року захисник Усова К.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 ,подала апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання захисник вказує на те, що ОСОБА_1 не з`являвся до суду, оскільки судових повісток про явку до суду для розгляду справи він не отримував, привід до суду відповідно до постанови від 09.06.2021 ніхто не здійснював, а сам ОСОБА_1 не знав, в якому суді розглядається його справа. 
Водночас захисник вказує, що вона сама не мала можливості своєчасно подати апеляційну скаргу, оскільки перебувала на амбулаторному лікуванні, на підтвердження чого надала копію листка непрацездатності. Отже захисник вважає наявними поважні причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді Лисичанського міського суду Луганської області від 09.07.2021 року та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні захисника Усової К.В. доводи щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287  цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 під час складання 19 травня 2021 року відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 306076 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1)був повідомлений про те, що його справа буде розглядатися Лисичанським міським судом Луганської області, про що свідчить зміст вказаного протоколу, з яким був ознайомлений під особистий підпис ОСОБА_1 . При цьому місцем проживання ОСОБА_1 у протоколі зазначено адресу:  АДРЕСА_1 . Ця ж адреса проживання ОСОБА_1 зазначена також у довідках Управління патрульної поліції в Луганській області (а.с.5,6).
Вказане спростовує твердження захисника про необізнаність ОСОБА_1 про те, який суд повинен був розглядати його справу.

За загальними правилами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Разом з цим за приписами ч.2 ст.38 цього Кодексу якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Згідно з положеннями статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Матеріали справи свідчать про дотримання судом першої інстанції вимог закону щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду справи.
Так, після надходження справи до Лисичанського міського суду Луганської області та проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 року (а.с.9), ОСОБА_1 викликався до суду на 09 червня 2021 року, але не з`явився, у зв`язку з чим суд першої інстанції своєю постановою від 09.06.2021 вимушений був застосувати примусовий привід ОСОБА_1 через органи поліції на 24 червня 2021 року на 08.30 год., але який залишився не виконаним через його відсутність за місцем проживання за адресою:  АДРЕСА_1 (а.с.10-11, 17).
Постановою судді від 24.06.2021, повторно, було застосовано примусовий привід ОСОБА_1 через органи поліції на 08 липня 2021 року на 08.10 год. (а.с.18), але розгляд справи був перенесений на 09 липня 2021 року на 08.30 год. через відрядження судді (а.с.20). При цьому відомостей про виконання приводу ОСОБА_1 матеріали справи не містять. 
       Натомість зміст оскаржуваного рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 09.07.2021 року свідчить про те, що ОСОБА_1 жодного разу не з`явився до суду, а постанови про його привід не були виконані. 
Таким чином, всупереч доводам сторони захисту, наведені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що його справа розглядається у Лисичанському міському суді Луганської області, навмисно ухилявся від явки до суду за викликом, та суд першої інстанції, вживши усіх заходів, які б забезпечували явку ОСОБА_1 до суду, вимушений був 09 липня 2021 року ухвалити рішення по справі без участі правопорушника в межах визначеного ч.2 ст.38 КУпАП строку накладенні адміністративного стягнення, про що зазначив в оскаржуваній постанові.
Крім того, згідно супровідного листа Лисичанського міського суду Луганської області від 09 липня 2021 року (а.с.24), копія прийнятого по справі судового рішення була направлена за місцем проживання  ОСОБА_1  за адресою - АДРЕСА_1 .
У свою чергу у поданій апеляційній скарзі та у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, захисник не зазначає, коли ж ОСОБА_1 дізнався про існування ухваленого щодо нього рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 09.07.2021 рокута чому своєчасно не оскаржив це рішення в апеляційному порядку. 
Натомість, адресоване місцевому суду повідомлення УПП в Луганській області про виконання постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 09.07.2021 року (а.с.28), свідчить про вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 станом на 29 липня 2021 року, а отже слід вважати, що саме з цієї дати ОСОБА_1 поза будь-якого сумніву вже знав про існування щодо нього рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 09.07.2021 року та мав можливість самостійно або через захисника своєчасно подати апеляційну скаргуу визначені ч.2 ст.294 КУпАП строки, але не скористався своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.
Натомість за правовою допомогою ОСОБА_1 звернувся лише 14 вересня 2021 року, про що свідчить дата оформлення захисником Усовою К.В. ордеру на захист інтересів ОСОБА_1 (а.с.37). А отже не заслуговує на увагу апеляційного суду посилання захисника, як аргумент несвоєчасного подання нею апеляційної скарги, на її перебування на амбулаторному лікуванні у період з 28 серпня 2021 року по 08 вересня 2021 року (а.с.41), оскільки хвороба захисника передувала укладенню угоди з ОСОБА_1 на надання правової допомоги у цій справі. 
Таким чином наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 поза будь-якого сумніву знав та за обставинами справи повинен був знати про судовий розгляд його справи Лисичанським міським судом Луганської області, повинен був проявити зацікавленість та вжити заходів для явки до суду і надати суду пояснення та докази щодо своєї версії подій, після чого повинен був звернутися до суду за отриманням копії судового рішення, та у розумні строки, подати апеляційну скаргу у разі незгоди з прийнятим судом рішенням, але не скористався наданими йому правами, що передбачені ст.268 КУпАП.
Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд визнає, що процесуальна бездіяльність ОСОБА_2 , який не виявив належної зацікавленості у розгляді його справи, ухилявся від явки до суду першої інстанції, та в подальшому, протягом майже двох місяців після того, як дізнався чи повинен був дізнатися з огляду на обставини справи про існування рішення Лисичанським міським судом Луганської області від 09 липня 2021 року, не вжив заходів для своєчасного його апеляційного оскарження у визначений законом строк, свідчить про відсутність поважної причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження судової постанови. До того ж сам захисник не наводить у своєму клопотанні жодної причини, за якої ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно самостійно подати апеляційну скаргу.
За таких обставин не можна погодитися з наведеними у клопотанні захисника доводами щодо наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Лисичанського міського суду Луганської області від 09 липня 2021 року, та апеляційний суд вважає їх неспроможними, оскільки ОСОБА_1 , маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у межах розумного строку після його ухвалення, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними. 
Залучення адвоката Усової К.В. центром безоплатної вторинної правової допомоги для захисту інтересів ОСОБА_1 на стадії виконання судового рішення, не створює для захисника самостійних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. 
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що клопотання захисника Усової К.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді постанови судді Лисичанського міського суду Луганської області від 09 липня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП,відносно ОСОБА_1 , є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника Усової Катерини Вікторівнипро поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Лисичанського міського суду Луганської області від 09.07.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

       Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ЛУГАНСЬКОГО 
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                   В.В. РУДЕНКО