ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 р.	Справа № 623/625/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання  Медяник А.О.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головнго управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.05.2017, головуючий суддя І інстанції: Бєссонова Т.Д., вул. Соборна, 52, м. Ізюм, Ізюмський, Харківська, 64309, повний текст складено 15.05.17 по справі № 623/625/17
за позовом     ОСОБА_1      
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2017 ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі –Ізюмське ОУ ПФУ Харківської обл., відповідач) про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, у якому просив:
— скасувати розпорядження Ізюмського ОУ ПФУ Харківської обл. від 27.02.2017  №141646 щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до заяви від 15.02.2017 із застосуванням ч.2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV ( далі  -Закон № 1105-XIV);
— зобов`язати Ізюмське ОУ ПФУ Харківської обл. здійснити перерахунок пенсії з 01 лютого 2017 року відповідно до ч.2 ст. 56, ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі – Закон №796-XII) без застосування норм ч. 2 ст. 27 Закону №1105-XIV.
Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від       15.05.2017  позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано розпорядження Ізюмського ОУ ПФУ Харківської обл. від 27.02.2017 №141646 щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 15.02.2017 із застосуванням ч. 2 ст. 27 Закону №1105-XIV. 
Зобов`язано Ізюмське ОУ ПФУ Харківської обл. здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 відповідно до ч. 2 ст.56, ч. 3 ст.57 Закону №796-XII без застосування норм ч.2 ст.2 27 Закону № 1105-XIV.
Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції Ізюмське ОУ ПФУ Харківської обл.   подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.05.2017 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що оскаржувана постанова ідентична постанові Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.11.2015 у справі № 623/3627/15-а, яку виконано в повному обсязі.
Скориставшись правом подання письмових заперечень на апеляційну скаргу, позивач вказав, що його позовні вимоги не стосуються виконання судового рішення від 04.11.2015 у справі № 623/3627/15-а, яке на теперішній час виконано. Спір у вказаній справі стосується прийняття відповідачем розпорядження від 27.02.2017 № 146646 щодо перерахунку пенсії із застосуванням відповідачем ч. 2 ст. 27 Закону №1105-XIV, на що позивачем не надавалося згоди .
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 апеляційну скаргу Ізюмського ОУ ПФУ Харківської обл. задоволено. 
Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.05.2017 скасовано. 
Ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 09.04.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 скасовано.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського ОУ ПФУ Харківської обл. про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
29.04.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду прийнято до свого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського ОУ ПФУ Харківської обл. про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.
13.05.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Ізюмського ОУ ПФУ Харківської обл.  призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. 
29.06.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду замінено відповідача у справі Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській обл.).
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів , на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Задовольняючи позовні вимог суд першої інстанції виходив з наявності підстав для їх задоволення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає. 
Відповідно до ч.1 –ч.5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
За наслідком системного аналізу змісту вказаної статті колегія суддів зазначає, що суд  апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджуючи докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі. 
Як вбачається з обґрунтування вимог апеляційної скарги пенсійним органо зазначено, що оскаржувана постанова ідентична постанові Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.11.2015 у справі № 623/3627/15-а, яку виконано в повному обсязі.
Судовим розглядом встановлено, що постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської обл. від 04.11.2015 визнано непромірними дії управління ПФУ в Ізюмському районі Харківської обл. від 20.07.2015 та скасовано рішення « 27 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії відповідно до заяви від 13.07.2015 по ч.2 ст. 56 та ч.3 ст.57 Закону №796-XII».
Зобов`язано Управління ПФУ в Ізюмському районі Харківської обл. здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 відповідно до  ч.2 ст.56, ч.3 ст.57 Закону №796-XII ,враховуючи його середньомісячний заробіток, визначений за фактично відпрацьованій 30 календарних днів роботи на території радіоактивного забрудненні за період з 05.05.1986 на підставі довідки Державного підприємства «Ізюмський приладобудівний завод» від 08.07.2015 №21814 та провести йому виплату з 01.0.2015, з врахуванням виплачених сум. 
Розпорядженням від 27.07.2017 Ізюмського ОУ ПФУ Харківської обл. від 27.02.2017  №141646 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , не погодившись з порядком проведення якого, позивач звернувся до суду із позовом.
Дослідивши зміст постанови Ізюмського міськрайонного суду  Харківської області від 04.11.2015 у справі №623/3627/15-а та зміст оскаржуваної постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від   15.05.2017 у справі №623/625/17 колегія суддів зазначає, що предметом спору у справі №623/3627/15-а є встановлення права ОСОБА_1 на перерахунок пенсії відповідно до заяви від 13.07.2015 по ч. 2 ст.   56   та ч. 3 ст.   57 Закону України №796-ХІІ та зобов`язання органу ПФУ здійснити відповідний перерахунок, тоді як предметом спору у справі, що розглядається, є правомірність винесеного відповідачем розпорядження від 27.02.2017  №141646 щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 15.02.2017.
Відповідно до ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо існує аналогічне судове рішення, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Враховуючи, що предмет спорі у справі № 623/3627/15-а та у справі 623/625/17 є різними, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі, що розглядається та відхиляє твердження апелянта про ідентичність оскаржуваного судового рішення та постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.11.2015.
Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає. 
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний  з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6  Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. 
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованими, а аргументи наведені в апеляційний скарзі не спростовують правомірності висновків , викладених у ньому.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.
Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 травня 2017 року по справі № 623/625/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  09.07.2021.