УХВАЛА

16 вересня 2021 року  
Київ
справа №420/11532/20
адміністративне провадження №К/9901/32351/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі №420/11532/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної установи «Південна виправна колонія (№51)», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача  - Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, про визнання протиправною бездіяльності щодо непогодження подань про преміювання, зобов`язання нарахувати та виплатити премію,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Державної установи «Південна виправна колонія (№51)», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача  - Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо непогодження подань Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про преміювання начальника державної установи «Південна виправна колонія (№51)» - начальника арештного дому полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 за травень, червень, липень та серпень 2018 року, оформленого листами Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 3.1/6620/мл від 05 липня 2018 року, № 3.1/7680/кВТ від 07 серпня 2018 року та №3.1/8677/мл від 06 вересня 2018 року; зобов`язати Державну установу «Південна виправна колонія (№51)» нарахувати та виплатити колишньому начальнику державної установи «Південна виправна колонія (№51)» - начальнику арештного дому полковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого  наказом Міністерства юстиції України № 925/5 від 28 березня 2018 року  (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 березня 2018 року за № 377/31829), та на підставі листів Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції №3.1/6620/мл від 05 липня 2018 року, №3.1/7680/кВТ від 07 серпня 2018 року та №3.1/8677/мл від 06 вересня 2018 року премію за травень (200% посадового окладу), червень (200% посадового окладу), липень (200% посадового окладу) та серпень (400% посадового окладу) 2018 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року, позов залишено без задоволення.
Не погодившись із вказаними рішеннями, позивачем втретє 27 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 30 серпня 2021 року.
Згідно зі статтею 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Водночас до касаційної скарги додано клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, обгрунтоване тим, що скаржник звертається до Верховного Суду з касаційною скаргою втретє після усунення недоліків. 
Враховуючи викладене, а також обставини, наведені у клопотанні, Суд вважає за можливе поновити скаржнику строк на касаційне оскарження.  
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У касаційній скарзі відповідач підставою для звернення до Верховного Суду зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: у правовідносинах про визнання протиправною бездіяльності щодо непогодження подань про преміювання керівників установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, підпорядкованих міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. 
Вказує, що відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 4 глави 13 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року №925/5 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» у подібних правовідносинах. 
Крім того, ще однією підставою касаційного оскарження скаржник зазначає неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування статті 58 Конституції України у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 22 квітня 2019 року у справі №820/601/17.
При цьому, варто зауважити, що недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Відтак, правовідносини у справі, зазначеній скаржником, та правовідносини у даній справі не є подібними, оскільки стосуються інших обставин справи, містять інший суб`єктний склад учасників відносин, а також умови застосування правових норм. 
Водночас обґрунтування скаржником наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 327-331, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Клопотання ОСОБА_1    про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі №420/11532/20 задовольнити і поновити його.
Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі №420/11532/20. 
Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду матеріали справи №420/11532/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної установи «Південна виправна колонія (№51)», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача  - Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, про визнання протиправною бездіяльності щодо непогодження подань про преміювання, зобов`язання нарахувати та виплатити премію.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	О. В. Калашнікова