Дата документу 12.08.2021 Справа № 335/8301/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 335/8301/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко І.А.
№ 22-ц/807/2744/21                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
               ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі адвоката Коротя Романа Олександровича на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича, Державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлани Олександрівни про скасування рішень, запису про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ

В вересні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ «Альфа-Банк», Державного реєстратора комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова С.О., Державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. про скасування рішень, запису про державну реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 23.07.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47895614. Вказаним рішенням, на квартиру АДРЕСА_1 було здійснено перереєстрацію права власності, а саме: право власності на вказану квартиру було зареєстровано за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ: 00039019.
19.07.2019 вказаним державним реєстратором було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ: 00039019, та було винесено запис про державну реєстрацію № 32500623.
23.12.2019 державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світланою Олександрівною було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50427458 (час винесення о 17:54:51 год.). Вказаним рішенням, на квартиру АДРЕСА_1 було здійснено перереєстрацію права власності, а саме: право власності на вказану квартиру було зареєстровано за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ: 23494714, як правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк».
Вказана квартира була передана в іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» за договором іпотеки №158М/06/1і від 01.09.2006.

Посилаючись на вищезазначене просила суд, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.07.2019, індексний номер : 47895614, яким було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ 00039019; скасувати запис № 32500623 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ 00039019 внесений до реєстру 19.07.2019; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.12.2019, індексний номер: 50427458, яким було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714 та витребувати з чужого незаконного володіння у АТ «Альфа-Банк» код ЄДРПОУ 23494714 квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Коротя Р.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.09.2006 між АКБСР «Укрсоцбанк» (надалі за текстом - Банк), та громадянином України - ОСОБА_2 (надалі за текстом - Позичальник), уклали Договір кредиту № 158М/06. (надалі за текстом - Кредитний договір). (а.с.50-55).
Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов`язується надати Позичальникові кредит у сумі 82 000 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

01.09.2006 між АКБСР «Укрсоцбанк» (надалі за текстом - Банк, Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (надалі за текстом - Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 158М/06/1і, відповідно до умов якого остання надала в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.19-21).
21.10.2006 між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до Іпотечного договору № 158М/06/1і, відповідно до умов якої викладено п.п.1.5.1 та п.п.1.5.2 статті 1 цього договору у новій редакції. (а.с.22-23).
19.04.2010 між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №2 до Іпотечного договору № 158М/06/1і, відповідно до умов якої викладено п.п.1.5.1 та п.п.1.5.2 статті 1 цього договору у новій редакції. (а.с.24-25).

19.07.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ: 00039019, та було винесено запис про державну реєстрацію № 32500623.
23.07.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47895614. Вказаним рішенням, на квартиру АДРЕСА_1 було здійснено перереєстрацію права власності, а саме: право власності на вказану квартиру було зареєстровано за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ: 00039019.
15.10.2019 відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. 
Згідно п. 1 Передавального акта від 15.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019.
Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Згідно ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 2) правонаступництва.
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
23.12.2019 державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світланою Олександрівною було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50427458 (час винесення о 17:54:51 год.). Вказаним рішенням, на квартиру АДРЕСА_1 було здійснено перереєстрацію права власності, а саме: право власності на вказану квартиру було зареєстровано за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ: 23494714, як правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк». 
Вказані вище реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.09.2020 (а.с. 32-40).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступних положень закону.

Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Розділом 4 зазначеного Іпотечного договору був передбачений порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація.
Пунктом 4.1 Іпотечного договору Сторонами було погоджено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Пунктом 4.2 Іпотечного договору Сторонами було погоджено, що у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Пунктом 4.6 Іпотечного договору були встановлені способи звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема: п.4.6.3. шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».
У відповідності до ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.
Згідно з частиною першою статті 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Суд першої інстанції врахував, що у зв`язку із порушенням позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору ( яке не оспорювалося ані при розгляді справи у суді першої інстанції, ані при апеляційному розгляді) у іпотекодержателя виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки у досудовому порядку.

Отже, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, є одним із визначених законодавством способів звернення стягнення на предмет іпотеки. 

При цьому, суд першої інстанції врахував, що позивач підписуючи Іпотечний договір, погодив всі умови, які викладені у договорі; підтвердив свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю Предмета іпотеки у випадку виникнення у Іпотекодержателя права звернення стягнення на Предмет іпотеки, відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства України.

Відтак суд першої інстанції дійшов висновку що у Іпотечному договорі передбачено відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, на підставі якого за банком і було зареєстровано право власності на належний позивачу на праві власності предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, які забезпечені цією іпотекою.

Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин у вересні 2020 року), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, подаються копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі та заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).
Так, пунктом 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 9 та 15 Закону № 1952-ІV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, останній приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Надання інших документів для державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки нормами законодавства не передбачено.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що на виконання норм Закону України «Про іпотеку», АТ «Укрсоцбанк» надіслав письмове повідомлення іпотекодавцю та позичальнику, що підтверджується належними доказами (копії повідомлень від 20.09.2018, копії поштових повідомлень, з позначками про повернення за закінченням терміну зберігання), які містяться в матеріалах справи. 

Відповідно до пункту 6.2 Іпотечного договору, сторони погодили, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телефоном або вручені особисто та за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача.
Отже, повернення від іпотекодавця та позичальника належно направленої вимоги «за закінченням встановленого строку зберігання» свідчить про вжиття іпотекодержателем всіх заходів для відповідного повідомлення боржника про наявність заборгованості та намір звернути стягнення на предмет іпотеки.

При вирішенні справи судом перешої інстанції було враховано роз`яснення, які містяться у висновках Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 757/13243/17, відповідно до яких належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.12.2019, індексний номер: 50427458, яким було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714, є похідними від основних вимог.

23.12.2019 року державним реєстратором Василівської районної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. було проведено реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк». Державним реєстратором проведено реєстраційну дію, яка жодним чином не стосувалася переходу права власності на майно, належне позивачу, відбувся перехід права власності від однієї юридичної особи до іншої у зв`язку з ліквідацією.

Наказом Міністерства юстиції від 09.09.2020 за № 2310/7 було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 10.02.2020 на рішення від 23.12.2019 № 50427458 прийняте державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що оскаржуване рішення прийнято відповідно до законодавства. 
Апелянт також посилався на порушення відповідачем положеннь Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд зазначає про наступне.
Відповідно до положень пункту 1 ч. 1. Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону:
1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна. 
Позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про те, що спірна квартира, яка була передана позивачем банку в іпотеку за відповідним іпотечним договором, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором у іноземній валюті, отриманим для будівництва за адресою: АДРЕСА_3 (п.1.2. Договору кредиту від 01.09.2006), є постійним місцем проживання позивача. 
Навпаки, судом було враховано, що позичальник ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 (копія свідоцтва про одруження видане відділом РАГС міськвиконкому м. Запоріжжя 12.04.1997, актовий запис №269), та має на праві власності інше житло - 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (копія Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.03.2007), та загальна площа цієї квартири становить 70, 29 кв.м.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для застосування положень Закону України ««Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відтак суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. 
Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .
Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були  допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.
З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі адвоката Коротя Романа Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 травня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2021 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

       О.З. Поляков