ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4397/20                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 серпня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                   Оксененка О.М.,
суддів:                                                         Лічевецького І.О.,
                                                              Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення другої кадрової комісії від 09.04.2020 № 198 про неуспішне проходження ним атестації;
- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Чернігівської області від 21.05.2020 № 128к про звільнення його з посади прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Чернігівської області;
- поновити його на посаді, рівнозначній посаді, яку він займав станом на 21.05.2020;
- стягнути з Чернігівської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що прокуратурою Чернігівської області протиправно винесено наказ від 21.05.2020 року № 128к, на підставі якого позивача було звільнено з посади, оскільки у вказаному наказі не зазначено чітку підставу звільнення (реорганізація органу прокуратури; ліквідація органу прокуратури; скорочення кількості прокурорів органу прокуратур), а наявне лише посилання на п. 9 частини першої ст. 51 Закону України «Про прокуратуру».
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора в частині позовних вимог про стягнення вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку - закрито.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Кадрової комісії №2 Офісу Генерального прокурора від 09.04.2020 №198 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування.
Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Чернігівської області від 21.05.2020 №128к «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 з 22 травня 2020 року на рівнозначній посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Чернігівської області.
Стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.05.2020 по 07.04.2021 в сумі 258 236 (двісті п`ятдесят вісім тисяч двісті тридцять шість) грн. 29 коп.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Чернігівської області та присудження виплати ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, а саме: 24 538 (двадцять чотири тисячі п`ятсот тридцять вісім) грн. 33 коп., звернуто до негайного виконання.
15 квітня 2021 року позивач звернувся до суду з заявою про виправлення описки в резолютивній частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі №620/4397/20, оскільки судом пропущена назва органу, у якому його поновлено судовим рішенням, а саме просить зазначити «Поновити ОСОБА_1 у Чернігівській обласній прокуратурі», також просить виправити описку в абзаці шостому резолютивної частини суду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду - задоволено частково.
Виправлено описку в абзаці четвертому резолютивної частини рішення суду від    07 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу: зазначивши «Поновити ОСОБА_1 у Чернігівській обласній прокуратурі з 22 травня 2020 року». У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі, Чернігівською обласною прокуратурою подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про виправлення описки - відмовити.
Дана апеляційна скарга обґрунтована тим, що у відповідності до статті 235 КЗпП України у разі незаконного звільнення працівника з роботи, порушене право такої особи підлягає відновлення шляхом поновлення його на посаді, з якої особу було звільнено.
Відтак, на думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно поновлення позивача на посаді в Чернігівській обласній прокуратурі, так як останній проходив службу в прокуратурі Чернігівської області.  
Згідно частини другої ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Виправляючи описку у судовому рішенні, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судом під час прийняття рішення від 07 квітня 2021 року на сторінках 12-13 його мотивувальної частини вирішено питання щодо органу, до якого має бути поновлений позивач, а саме: прокуратури Чернігівської області, а вищевказана описка в резолютивній частині впливає на виконання судового рішення, тому вона має бути виправлена.
Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Правовими положеннями частини першої ст. 253 КАС України регламентовано, що суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. 
Відтак, правила цієї норми передбачають можливість після ухвалення судового рішення, у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. 
При цьому, опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.
Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.
Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №800/520/16 (провадження № 11-684сап18) та у постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі №823/615/16.
При цьому, питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина друга ст. 253 КАС України).
Тобто, процесуальним законодавством передбачено, що питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження, тобто без повідомлення та (або) виклику учасників справи.
Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення від 07.04.2021 Чернігівський окружний адміністративний суд у резолютивній частині рішення зазначив про необхідність поновлення позивача з 22 травня 2020 року на рівнозначній посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Чернігівської області, не вказавши назву органу, до якого буде поновлено позивача.  
При цьому, у мотивувальній частині судового рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки Чернігівська обласна прокуратура є правонаступником усіх прав та обов`язків прокуратури Чернігівській області, а тому позивач має бути поновлений саме до Чернігівської обласної прокуратури.
Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року змінено рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року, виклавши четвертий абзац резолютивної частини у наступній редакції:
«Поновити ОСОБА_1 з 22 травня 2020 року в органах прокуратури на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Прокуратури Чернігівської області».
Приймаючи вказане рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 28 жовтня 2014 року у справі №21-484а14, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.
Відповідно, суд не наділений повноваженнями щодо переведення позивача на іншу посаду, а тому остання підлягає поновленню на посаді з якої вона була звільнена.
У цьому контексті суд враховує, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури.
Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала про виправлення описки у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року підлягає скасуванню.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі.
У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про виправлення описки у судовому рішенні від 07 квітня 2021 року.
Керуючись ст. ст.   242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури - задовольнити.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року по справі за адміністраптивним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                  В.П. Мельничук