П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/2779/20	

   Категорія: 106030000          Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В. 
          Місце ухвалення: м. Миколаїв
          Дата складання повного тексту: 19.11.2020 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (в теперішній час – Миколаївській обласний територіальних центр комплектування та соціальної підтримки) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в теперішній час – Миколаївській обласний територіальних центр комплектування та соціальної підтримки) (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про:
-          визнання неправомірними дій відповідача в частині не зарахування ОСОБА_1 в Розрахунку загального страхового стажу №198 від 20 лютого 2020 року до календарної вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції згідно довідок №№70, 71 від 16 січня 2019 року – 1 місяць за 3 місяці;
-          зобов`язання відповідача обчислити ОСОБА_1 вислугу років з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року №393 (далі – Порядок №393) та внести зміни до розрахунку загального страхового стажу №198 від 20 лютого 2020 року з зарахуванням вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції – 1 місяць за 3 місяці;
-          зобов`язання відповідача оформити та подати необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України для перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що під час проходження військової служби він приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, строк якої зараховується до вислуги років у трикратному розмірі. На звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про перерахунок вислуги років з зарахуванням в стаж по вислузі років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції позивачу було відмовлено з роз`ясненням права звернутись до суду.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що не є належним відповідачем у справі, оскільки розрахунок вислуги років позивача здійснювався фінансово-економічним управлінням Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.
Щодо по суті позовних вимог відповідач зазначив, що по-перше, позивач був ознайомлений з розрахунком загального страхового стажу на пенсію за вислугу років, та по-друге, при обчисленні вислуги років для призначення пенсії з урахуванням страхового стажу враховується тільки календарна вислуга. Отже, підстави для перегляду розрахунку вислуги років та надання до ГУПФ України відповідних документів – відсутні.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до МОВК – задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність МОВК в частині не зарахування ОСОБА_1 в розрахунку загального страхового стажу №198 від 20 лютого 2020 року до календарної вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції згідно довідок військової частини НОМЕР_1 від 16 січня 2019 року №70 та від 16 січня 2018 року №71 – 1 місяць за 3 місяці.
Зобов`язано МОВК обчислити ОСОБА_1 вислугу років з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року №393 та внести зміни до Розрахунку загального страхового стажу №198 від 20 лютого 2020 року з зарахуванням вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції, відповідно до довідок Військової частини НОМЕР_1 від 16 січня 2019 року №70 та від 16 січня 2018 року №71 – 1 місяць за 3 місяці.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та подати необхідні документи до ГУПФ України для перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
В апеляційній скарзі МОВК ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги:
-          МОВК не наділений повноваженнями вносити зміни в документи видані вищестоящим командуванням, а саме розрахунок загального страхового стажу №198 від 20 лютого 2020 року, затверджений ТВО начальника відділу соціальною забезпечення та контролю соціальних виплат фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України;
-          при обчислені вислуги років для призначення пенсії з урахуванням страхового стажу враховується тільки календарна вислуга; в даній справі згідно розрахунку вислуги років фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України № 198 календарна вислуга становить 13 років 07 місяців 28 днів, страховий стаж 23 роки 07 місяців 21 день, повні роки стажу 37 років 03 місяці 19 днів, таким чином підстави для перегляду розрахунку вислуги років, та надання до ГУПФ України відповідних документів у ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.
У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що доводи відповідача (апелянта) є необґрунтованими та безпідставними.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги МОВК, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 16 квітня 2018 року №67 позивача звільнено у відставку відповідно до пп."з" п.2 ч.8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (досягнення граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час дії особливого періоду).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 січня 2019 року №5 позивача постановлено вважати таким, що вибув зі списків особового складу військової частини; з 05 січня 2019 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Відповідно до розрахунку загального страхового стажу (в календарному обчисленні) на пенсію за вислугу років від 20 лютого 2020 року №198, виданого фінансово-економічним управлінням Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, станом на 05 січня 2019 року загальний страховий стаж позивача становить 37 років, з яких загальна тривалість військової служби становить 13 років 07 місяців 28 днів.
Під час проходження військової служби у періоди з 30 квітня 2018 року по 05 вересня 2018 року позивач безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, що підтверджується довідкою від 16 січня 2018 року №71, виданою військовою частиною НОМЕР_1 .
Також, у період з 18 травня 2015 року по 07 червня 2015 року, з 01 квітня 2016 року по 28 травня 2016 року, з 01 червня 2016 року по 15 вересня 2016 року, з 01 квітня 2017 року по 25 червня 2017 року, з 26 червня 2017 року по 31 жовтня 2017 року, з 16 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 16 січня 2019 року №70, виданою військовою частиною НОМЕР_1 .
09 квітня 2020 року позивач звернувся до МОВК з заявою, в якій просив здійснити перерахунок вислуги років з зарахуванням в стаж по вислузі років на пільгових умовах часу участі в АТО, а також підготувати та подати до ГУПФ України відповідні документи.
Листом від 08 липня 2020 року №12/4230 відповідач надав позивачу відповідь, в якій зазначено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсії з урахуванням страхового стажу враховується тільки календарна вислуга. А отже підстави для перегляду розрахунку вислуги років та надання до Пенсійного фонду відповідних документів.
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що МОВК в силу п.2.18 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2014 року (далі – Положення №530) наділений необхідними повноваженнями для зарахування до вислуги років на відповідних пільгових умовах військовослужбовців, а отже не приймає доводи щодо невірного обрання позивачем відповідача у справі.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що при обчисленні вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсії та – у випадку відповідача – перевірки розрахунки вислуги років позивача, слід користуватись саме положеннями Порядку № 393.
Суд першої інстанції також дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у зарахуванні до календарної вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції згідно довідок Військової частини НОМЕР_1 від 16 січня 2019 року №70 та від 16 січня 2018 року №71.
При цьому суд першої інстанції вказував на те, що не зарахування до календарної вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції є протиправною бездіяльністю з боку відповідача, а не діями.
Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до абз.2 п.2.12 Положення №530 обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних управлінь (відділів) персоналу – офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче.
Згідно п.2.15 Положення №530, попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) персоналу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (п.2.12 цього розділу), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) персоналу для долучення до особової справи військовослужбовця.
Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок загального страхового стажу (в календарному обчисленні) на пенсію за вислугу років позивачу складено фінансово-економічним управлінням командувань видів Збройних Сил України (далі фінансово-економічне управління КСВ ЗСУ).
Відповідно до п.2.18 Положення №530 обласний військовий комісаріат (ТЦКСП) при призначенні пенсій перевіряє розрахунки вислуги років і додатково включає період неврахованої служби військовослужбовців з дня складення розрахунку вислуги років по день звільнення з військової служби. При цьому невраховані періоди служби, передбаченої пп.2 і 3 п.2.3 цього розділу, зараховуються до вислуги років на відповідних пільгових умовах. Підставою для зарахування цих періодів є підтвердження управління (відділу) персоналу або військової частини про те, що військовослужбовець у відповідний період мав право на таку пільгу, а для зарахування служби у високогірних місцевостях України – витяг з наказу командира військової частини.
Суд першої інстанції, визначаючи повноваження відповідача, зробив висновок, що саме МОВК в силу п.2.18 Положення №530 наділений необхідними повноваженнями для зарахування до вислуги років на відповідних пільгових умовах військовослужбовців.
Колегія суддів, констатує помилкове трактування судом першої інстанції даної правової норми, та вказує, що відповідно до правил встановлених п.2.18 Положення №530 обласний військовий комісаріат (ТЦКСП) при призначенні пенсій перевіряє розрахунки вислуги років і додатково включає період неврахованої служби військовослужбовців з дня складення розрахунку вислуги років лише до звільнення з військової служби.
Тобто, обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється фінансово-економічними управліннями КСВ ЗСУ, ще до того, як військовослужбовець вибуде зі списків особового складу військової частини, а військовий комісаріат (ТЦКСП) наділений тільки повноваженнями додатково включити період неврахованої служби військовослужбовців з дня складення розрахунку вислуги років фінансово-економічним управлінням КСВ ЗСУ по день звільнення з військової служби.
Після звільнення військовослужбовця з військової служби, у обласного військового комісаріату такі повноваження відсутні.
Повноваженнями для обчислення вислуги років з урахуванням Постанови №393 та внесення зміни до Розрахунку загального страхового стажу здійсненого фінансово-економічним управлінням КСВ ЗСУ наділене тільки фінансово-економічне управління КСВ ЗСУ, яке не було стороною у даній справі.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 2 КАС України – у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
В порушення вимог п.1 ч.2 ст. 2 КАС України суд першої інстанції зобов`язав суб`єкт владних повноважень вчинити дії, які виходять за межах повноважень, якими цей суб`єкт владних понов важень наділений законодавством України.
Відповідно до ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
З вищенаведеної статті вбачається про можливість заміни неналежного відповідача виключно судом першої інстанції.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.
З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Проте суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримався, та, вирішуючи спір про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання МОВК здійснити певні дії, не з`ясував хто є належним відповідачем у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.
Отже, враховуючи що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів не вбачає можливим, в даному апеляційному провадженні, надати правову оцінку правомірності розрахунку вислуги років позивача.
Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п.4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб`єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п п.2 ч.1 ст. 315, п.4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (в теперішній час – Миколаївській обласний територіальних центр комплектування та соціальної підтримки) задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.