УХВАЛА

19 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/638/21
адміністративне провадження № К/9901/23534/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.
перевірив касаційну скаргу представника позивача громадянина Бангладеш ОСОБА_1 - адвоката Смірнова В.С. на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2021  року по справі № 420/638/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
29 червня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.
16.01.2021р. громадянин Бангладеш ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ Державної міграційної служби в Одеській області, в якому просив суд визнати неправомірним та скасувати наказ відповідача від 30.12.2020р. №250 про відмову йому в оформленні документів для вирішення питання про визнання «біженцем» або особою, яка потребує додаткового захисту, та зобов`язати відповідача розглянути його заяву від 14.12.2020р. щодо вирішення питання про визнання «біженцем» або особою, яка потребує додаткового захисту.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року вказану вище позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 - повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2021 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року було залишено без змін.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною другою статті 328 КАС України встановлений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмова у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, законодавцем визначено, що особа може скористатись правом на касаційне оскарження судових рішень виключно у визначених цим Кодексом випадках.
Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судове рішення про повернення позовної заяви позивач не зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Доводи позивача, викладені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Крім того, Суд наголошує, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Таким чином, аналіз ухваленого у цій справі судового рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження. 
На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника позивача громадянина Бангладеш ОСОБА_1 - адвоката Смірнова В.С. на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2021 року по справі № 420/638/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    
                                                                                                    Н.В. Шевцова