Постанова
Іменем України
 
10 серпня 2021 року     
                    
м. Київ
 
провадження №22-ц/824/9407/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач), 
суддів: Желепи О.В., Кравець В.А., 
за участю секретаря Ратушного А.В.,  
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
 
на рішення Дарницького районного суду м. Києва
 
від 02 березня 2021 року 
 
у цивільній справі №753/2464/20 Дарницького районного суду м. Києва
 
за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 
 
до ОСОБА_1 
 
про захист честі, гідності та ділової репутації,
 
                                     В С Т А Н О В И В:
 
В лютому 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 неодноразово публічно усно та письмово принижувала їх честь, гідність та ділову репутацію, як медичних працівників спеціалізованого клінічного санаторію "Перемога".
 
Позивачі, вважаючи, що поширена відносно них відповідачем інформація є недостовірною, такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, просили позов задовольнити. 
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, суд в порушення норм матеріального права та процесуального права не вирішив її зустрічних позовних вимог.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції незаконно прийнято первісний позов, який не містить предмету спору.
 
Суд в порушення вимог процесуального закону не повідомив її про судові засідання призначені на 01.04.2020 та 30.04.2020; направив копію оскаржуваного рішення не рекомендованим листом та незаконно відмовив в прийнятті зустрічних позовів від 09.12.2020 та від 09.02.2021. 
 
Зазначила, що на вимогу суд не надав їй ухвалу про відмову в прийнятті зустрічного позову, посилаючись на те, що дана ухвала є протокольною та може бути оскаржена у визначеному законом порядку. На думку скаржника, протокольна ухвала не відповідає дійсності, оскільки вона подала позов до трьох осіб з проханням долучити, тоді як в протоколі судового засідання від 09.02.2021 зазначено, що відповідно до ст. 189 ЦПК України виключається можливість об`єднати різних видів провадження, склад осіб не відповідає первісним вимогам, тому відмовлено у прийнятті зустрічного позову.
 
Вважала, що протокол судового засідання від 09.02.2021 не відповідає дійсності. Додала, що 26.02.2021 вона знову подала зустрічний позов
 
За наведених обставин, просила рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2021 в частині відмовлених позовних вимог залишити без змін та ухвалити рішення про розгляд зустрічного позову від 26.02.2021.
 
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених в ній, та просила задовольнити. 
 
Представник позивачів - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення, а рішення суду без змін. 
 
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилалася на те, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не вирішив її зустрічних позовних вимог.
 
Колегія суддів не погоджується з такими доводами апеляційної скарги та вважає їх помилковими, з наступних підстав. 
 
З матеріалів справи вбачається, що в лютому 2020 року ОСОБА_2 ,                   ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 неодноразово публічно усно та письмово принижувала їх честь, гідність та ділову репутацію, як медичних працівників Спеціалізованого клінічного санаторію "Перемога".
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
 
Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року позов задоволено частково, яке ухвалою цього ж суду від 24.11.2020 скасовано та призначено справу до розгляду з викликом сторін.
 
09 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов (том 2, а.с. 99-100).
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.02.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, суд відмовив у прийнятті зустрічного позову                ОСОБА_1 з посиланням на положення ст. 188 ЦПК України.
 
Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що ухвалу про відмову в прийнятті зустрічного позову не викладено окремим процесуальним документом, а внесено до протоколу судового засідання.
 
Разом з тим, апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності ухвали суду від 09.02.2021 про відмову в прийнятті зустрічної позовної заяви. 
 
26 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до позивачів, в якому просила цей зустрічний позов вважати поданим на час подачі зустрічного позову від 09.12.2020, питання про прийняття якого не було вирішено судом протягом двох місяців (том 2, а.с. 215).
 
Згідно протоколу судового засідання від 02.03.2021, ОСОБА_1 повернуто виправлену редакцію зустрічного позову з тих підстав, що останній подано з порушенням вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 193 ЦПК України, тобто після початку розгляду справи по суті (том 2, а.с. 232 на звороті).
 
Апеляційна скарга також не містить доводів щодо незаконності ухвали від 02.03.2021  про повернення зустрічного позову.
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2021 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
 
Аналіз наведених обставин вказує на те, що зустрічні позови ОСОБА_1 , подані 09.12.2020 та 26.02.2021, не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
 
Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи 02.03.2021 рішення за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правомірно у цій справі не вирішував зустрічних вимог ОСОБА_1 .
 
За приписами ч. 1, ч. 6 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
 
Оскільки зустрічні вимоги ОСОБА_1 не розглядалися в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України не наділений повноваженнями розглядати вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
 
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для вирішення в апеляційному порядку зустрічних вимог ОСОБА_1 , про що остання просить в своїй апеляційній скарзі. 
 
Апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди в з рішенням суду про відмову в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
 
Дійсно, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідачка не оскаржує та просить залишити рішення в цій частині незмінним. 
 
Зважаючи на те, що відповідачка не оскаржує рішення суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги про незаконність процесуальних дій щодо прийняття судом первісного позову, який на думку скаржника, не містить предмету спору.
 
Доводи апеляційної скарги, що суд не повідомив відповідача про судові засідання призначені на 01.04.2020 та 30.04.2020 не можуть слугувати підставою для розгляду зустрічних позовних вимог в суді апеляційної інстанції за вказаних вище обставин. Тим більше, що заочне рішення, яке було ухвалено судом 30.04.2020 скасовано за заявою відповідачки та справу призначено до розгляду в судовому засіданні про що останню повідомлено. Тобто, шляхом скасування заочного рішення судом першої інстанції поновлено порушене право відповідача щодо належного повідомлення про розгляд справи.
 
Також, з огляду на викладені вище обставини, не можуть бути підставою для розгляду зустрічних позовних вимог в суді апеляційної інстанції посилання в апеляційній скарзі про не направлення відповідачу копії рішення від 02.03.2021 рекомендованим листом.
 
З цих же підстав не заслуговують на увагу судової колегії і доводи апеляційної скарги, що суд не надав відповідачу копію ухвали від 09.02.2021 про відмову у прийнятті зустрічного позову, як і доводи про те, що протокольну ухвалу не правильно відображено у протоколі судового засідання від 09.02.2021. Більш того, у разі неповноти або неправильності запису протоколу судового засідання, учасник справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України може подати до суду письмові зауваження, які розглядаються судом у визначеному законом порядку. Однак, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 зверталася до суду із зауваженнями на протокол судового засідання від 09.02.2021.
 
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що ухвала суду про відмову у прийнятті зустрічного позову у відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
 
В той же час, дана обставина не є безумовною підставою для розгляду зустрічних вимог апеляційним судом, оскільки в апеляційній скарзі на рішення суду від 02.03.2021 ОСОБА_1 не наводить доводів незгоди з протокольною ухвалою суду від 09.02.2021, а також не висуває вимог про скасування такої ухвали.
 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлена права на звернення до суду з позовом в загальному порядку, як і не позбавлена права оскаржити протокольну ухвалу суду від 02.03.2021 про повернення зустрічного позову окремо від рішення суду.
 
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для розгляду зустрічних вимог в апеляційному порядку відсутні.
 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а  судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, 
 
                                                     П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
 
Повний текст постанови складено 10 серпня 2021 року.
 
Головуючий                                                                                                    О.Ф. Мазурик
 
Судді                                                                                                                О.В. Желепа       
                                                                                                                           В.А. Кравець