УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/17888/19 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М. 
Категорія 58 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року 
       Житомирський апеляційний суд у складі:
        головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Галацевич О.М., Трояновської Г.С.
з участю секретаря 
судового засідання         Гарбузюк Ю.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі  цивільну справу №295/17888/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М. у м. Житомирі,
в с т а н о в и в:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив: 
- визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїм листом, адресованим та надісланим громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 «Про незаконне вимагання коштів від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Про безкоштовну передачу ТОВ «Житомир-Бакалія» та ТОВ «Фіто Україна» для ОСОБА_1 , про те, що справжній власник ТОВ «Житомир-Бакалія» та ТОВ «Фіто Україна» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про те, що власником квартири у м. Коростені являється ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про рейдерське, шахрайське захоплення ТОВ «Житомир-Бакалія» та ТОВ «Фіто Україна»; 
- зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію, шляхом надсилання рекомендованого листа ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , директору ТОВ «Фіто Україна», директору ТОВ «Житомир-Бакалія» такого змісту: «15.11.2019 року я надіслав листи для ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 із недостовірною та неправдивою інформацією відносно ОСОБА_1 , а саме те, що ОСОБА_1 незаконно вимагав кошти від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; про безкоштовну передачу ТОВ «Житомир-Бакалія» та ТОВ «Фіто Україна» для ОСОБА_1 ; про те, що справжній власник ТОВ «Житомир-Бакалія» та ТОВ «Фіто Україна» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; про те, що власником квартири у м. Коростені є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; про рейдерське, шахрайське захоплення ТОВ «Житомир-Бакалія» та ТОВ «Фіто Україна»;
- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 120000,00 грн. та вирішити питання судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що він є власником декількох підприємств в різних обласних центрах України, в тому числі і ТОВ «Житомир-Бакалія» та ТОВ «Фіто Україна». Для розширення своєї діяльності у м. Житомир позивач познайомився із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , так як вони були власниками ряду підприємств, в тому числі ТОВ «Житомир-Бакалія» (код ЄДРПОУ 32699408), ТОВ «Фіто Україна» (код ЄДРПОУ 38191028). В цьому ж році у вересні він придбав у відповідачів ТОВ «Житомир Бакалія» (код ЄДРПОУ 32699408). 
25 листопада 2019 року, перебуваючи на своєму робочому місці, позивач отримав поштове відправлення (лист), який адресовано від «власників ТОВ «Фіто Україна», ТОВ «Житомир-Бакалія». Це були два аркуші А4, які містили погрози, наклеп, неправдиву інформацію, яка принижує честь та гідність позивача, а також заплямовує ділову репутацію. Недостовірна інформація набула розповсюдження, що видно із самого тексту, адже адресована ще ОСОБА_4 , який працює начальником юридичного відділу на ТОВ «РПК», ОСОБА_5 , який працює директором виконавчим на ТОВ «РПК», ОСОБА_6 - брату позивача, що на його думку являється поширенням недостовірної інформації. Зазначені інформація має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ОСОБА_1 кримінального кодексу, прийнятих у суспільстві вимог та принципів етики і моралі, так такою, що, на переконання позивача, порушує його немайнові права та не є оціночним судженням. Позивач вважає, що обов`язок доказування достовірності інформації покладається на відповідача.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Вважає оскаржуване рішення безпідставним та необґрунтованим у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції підійшов до вирішення справи формально, здійснив її розгляд фактично за одне судове засідання без участі представника відповідачів чи самих відповідачів. Крім того, судом невірно встановлено, що листи з погрозами від відповідачів були отримані лише позивачем. Недостовірна інформація, яка принижує його честь та гідність та заплямовує ділову репутацію набула розповсюдження, що видно із самого тексту, адже адресована ще іншим особам, що являється поширенням недостовірної інформації. Суду були надані відповідні копії поштових конвертів, які адресовані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 
Відзив на апеляційну скаргу, заперечення щодо поданих заяв чи клопотань до суду не надходили.
Сторони будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явились. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення зогляду на наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд  і вирішення цивільних справ з метою

ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Статтею 201 ЦК України передбачено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
Згідно із частинами першою, четвертою, шостою та сьомою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.
Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.
Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (стаття 297 ЦК України).
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого  2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.
Під гідністю необхідно розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності         її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого   2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (пункт 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).
Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності (частина друга статті 302 ЦК України).
Судом встановлено, що 25.11.2019 позивач ОСОБА_1 отримав поштове відправлення, в якому містилось звернення до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . У даному зверненні йдеться про вимагання позивачем коштів від ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ; безкоштовну передачу відповідачами ОСОБА_1 ТОВ «Житомир-Бакалія» та ТОВ «Фіто Україна»; про те, що власниками квартири у м. Коростені є відповідачі; про рейдерське, шахрайське заволодіння ТОВ «Житомир-Бакалія» та ТОВ «Фіто Україна» злочинною групою осіб та завідомо неправдиве повідомлення у правоохоронні органи про вчинення злочину. Авторами даного листа зазначені ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та міститься в ньому один підпис від імені ОСОБА_3 . Згадане звернення надійшло також на адресу ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (а.с.24-35).
Відповідачі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 заперечили факт написання і поширення даного листа (а.с.83,89). Лист взагалі не містить підпису від імені ОСОБА_3 .
В той же час позивачем не надано достовірних і переконливих доказів того, що авторами згаданого звернення є відповідачі. Оригінали листів, які були направлені позивачу та іншим згаданим вище особам, суду не надані. Клопотання щодо призначення почеркознавчої експертизи, яка би підтвердила справжність підпису ОСОБА_2 у листі, не заявлялось.
З огляду на вказані обставини суд першої інстанції із дотриманням вищевказаних положень закону вирішив спір та дійшов обґрунтованого висновку що позивачем не доведено, що розміщена у листах інформація поширена саме відповідачами, носить негативний характер, і як наслідок, порушує право на повагу до його честі, гідності та ділової репутації.
       Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вищевказаних положень закону саме на позивача покладається обов`язок доведення факту поширення недостовірної інформації щодо нього. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, а відтак відсутні підстави для її задоволення і скасування судового рішення.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2021 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Головуючий Судді