УХВАЛА

03 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 620/5041/20
провадження № К/9901/25911/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру зайнятості про скасування наказу та поновлення на роботі,
в с т а н о в и в :
13 липня 2021 року зазначену касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку.
15 липня 2021 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівського обласного центру зайнятості, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ про звільнення № 31-к від 05 лютого 2018 року;
поновити позивача в Прилуцькій міськрайонній філії Чернігівського обласного центру зайнятості.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
25 березня 2020 року від представника позивача Фесик І.А. до суду першої інстанції надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для подання документів, що підтверджують судові витрати на правничу допомогу.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року, клопотання Фесик І.А. про поновлення процесуального строку для подання документів, що підтверджують судові витрати на правничу допомогу у даній справі, повернуто без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року та прийнятою за наслідками її перегляду в апеляційному порядку постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.
Повертаючи без розгляду клопотання представника позивача Фесик І.А. про поновлення процесуального строку для подання документів, що підтверджують судові витрати на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що за своєю правовою природою витрати на правову допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах, можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством.
Оскільки рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судового засідання щодо вирішення питання про розподіл судових витрат.
Із посиланням на положення частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд першої інстанції виснував про безпідставність клопотання про поновлення процесуального строку для подання документів, що підтверджують судові витрати на правничу допомогу, дійшовши висновку про необхідність повернення його без розгляду.
Суд апеляційної інстанції із такими висновками суду першої інстанції погодився та зауважив, що клопотання про поновлення процесуального строку для подання документів, що підтверджують судові витрати на правничу допомогу, залишено без розгляду як безпідставне, а не у зв`язку з тим, що його складено без додержання вимог частини першої статті 167 КАС України.
За приписами частини першої статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:
1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;
2) найменування суду, до якого вона подається;
3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;
4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;
5) підстави заяви (клопотання, заперечення);
6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);
7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Водночас, відповідно до частини другої цієї статті КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Положеннями статті 132 КАС України передбачено види судових витрат.
Згідно пункту 1 частини третьої цієї статті КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами пункту 10 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є відшкодування судових витрати фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Вимоги щодо розподілу судових витрат передбачено статтею 139 КАС України.
Як зазначалося вище, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд уважає, що суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про повернення без розгляду клопотання позивача про поновлення процесуального строку для подання документів, що підтверджують судові витрати на правничу допомогу, залишену судом апеляційної інстанції без змін, вірно застосував положення частини другої статті 167 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої цієї ж статті у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів першої інстанції, перелік яких наведений у частині другій статті 328 КАС України (зокрема, про залишення позову (заяви) без розгляду), після їх перегляду в апеляційному порядку.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі № 620/5041/20 за позовом ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру зайнятості про скасування наказу та поновлення на роботі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    Н. А. Данилевич

                                                                                                    Н. В. Шевцова