УХВАЛА
про відмову у роз`ясненні судового рішення

16 серпня 2021 року 
м.Київ
справа №320/5201/19
провадження № К/9901/17323/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М., 
розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 
про роз`яснення судового рішення
у справі № № 320/5201/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
У С Т А Н О В И В:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати п. 4 рішення Міністерства оборони України від 21.06.2019 № 82, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби, в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому 11.04.2019 інвалідності ІІІ групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначите та виплатити йому як військовослужбовцю за контрактом одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому 11.04.2019 інвалідності III групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 11.04.2019, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XIII) та Порядку призначення виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби з військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок №975), з урахуванням проведених виплат.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2020, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020, позов ОСОБА_1 задоволено.
Постановою Верховного Суду від 21.01.2021 рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 у справі №320/5201/19 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
До Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, в якій він просить суд роз`яснити постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2021 в частині викладеній в судовому рішенні, оскільки вона є взагалі незрозумілою, а саме:
«У постанові судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №240/10153/19 зроблено такий правовий висновок: "Зазначені правові норми є нормами прямої дії і поширюються на всіх військовослужбовців.
З огляду на вищевикладене, судова палата вважає за необхідне відступити від правового висновку, зробленого у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 (справа №295/3091/17), 21.06.2018 (справа №760/11440/17), 30.09.2019 (справа № 825/1380/18) та інших, де його застосовано, та дійшла такого висновку про застосування пункту 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від
20.12.1991 № 2011-ХІІ:
(1)          право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням військовослужбовцю під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду;
(2)          передбачені пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності застосовуються починаючи з 01.01.2014;
зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, незалежно від дати, коли їх встановлено вперше (до 01.01.2014 чи після).»
Розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення колегія суддів вважає її необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
За приписами ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.
Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що за правилами Кодексу адміністративного судочинства України роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.
В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Утім, постанова Верховного Суду від 21.01.2021 є зрозумілою, її резолютивна частина містить чіткі й такі, що не містить положень, які допускають її неоднозначне розуміння.
Фактично мотиви заяви ОСОБА_1 свідчать, що заявник не погоджується з рішенням про відмову у задоволенні його позову та сформованою практикою судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №240/10153/19, яка сформувала підхід до розгляду подібних справ.
Поставлені у такому аспекті питання, на які позивач хоче отримати роз`яснення у порядку статті 254 КАС України, вимагають від суду додаткового обґрунтування вже постановленої постанови від 21.01.2021, що є недопустимим.
Відтак, за вказаних обставин заява про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі №320/5201/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук