ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1342/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/650/21 Категорія: 307000000 	Годік Л. С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       07 вересня 2021 року                                                        м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Вініченко Б.Б., Гончар Н.І.	
секретар 	Попова М.В.	

учасники справи:
скаржник - Уманська окружна прокуратура,
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Бабанська селищна рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Уманської окружної прокуратури на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2021 (повний текст складено 22.03.2021, суддя в суді першої інстанції Годік Л.С.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Бабанської селищної ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

у лютому 2021 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, яким просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вони між собою були рідними братом та сестрою; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки (паї) площею 3,2932 га, яка розташована на території Вільшанослобідської сільської ради Уманського району, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності за землю серії ІІ-ЧР № 033888, виданий Вільшанослобідською сільською радою Уманського району, та площею 3,2932 га, яка розташована на території Вільшанослобідської сільської ради Уманського району, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності за землю серії ІІ-ЧР № 033885, виданий Вільшанослобідською сільською радою Уманського району.
Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) площею 3,2932 га, яка розташована на території Вільшанослобідської сільської ради Уманського району, державний акт на право приватної власності за землю серії ІІ-ЧР № 033888. В управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2 вступив брат позивача та син спадкодавця ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки (паї) площею 3,2932 га, державний акт на право приватної власності за землю серії ІІ-ЧР № 033888, та площею 3,2932 га, державний акт на право приватної власності за землю серії ІІ-ЧР № 033885.
Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті свого двоюрідного брата. У встановлений законом строк вона звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата у зв`язку з неможливістю встановити родинні відносини між спадкодавцем ОСОБА_2 та покійним батьком позивача ОСОБА_3 , а саме, що вони між собою були рідними братом та сестрою та у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючих документів, а саме державних актів на земельні ділянки, що й обумовило звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2021 позовні вимоги у справі задоволено з посиланням на те, що неможливість позивача оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку є підставою для їх захисту судом.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, орган прокуратури подав 15.06.2021 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині визнання права власності на спадкове майно та новим рішенням залишити без задоволення дані позовні вимоги. Скаржник зазначає, що нормами чинного на час відкриття спадщини у справі ЦК УРСР не передбачалося включення до кола спадкоємців двоюрідних братів та сестер, отже позивач, як двоюрідна сестра спадкодавця, не має прав щодо відповідного спадкового майна, яке, у свою чергу, за нормами чинного на час відкриття спадщини законодавства перейшло у власність до держави, чим і обумовлюється інтерес прокурора у зверненні з апеляційною скаргою в цій справі до суду.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило. 

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Вільшана-Слобідка Уманського р-ну народилася ОСОБА_2 , батько дитини - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00015996087 від 11.11.2015 (а.с.15).
З досліджених судом Повідомлення № Ж-7/05-08 від 16.10.2015 Державного архіву Черкаської області та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00015996315 від 11.11.2015 вбачається, що ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_2 після одруження з ОСОБА_9 , однак надати архівну довідку про шлюб вказаних громадян немає можливості, оскільки Книги реєстрації актів про шлюб за 1929-1932 роки по с. Вільшана-Слобідка Уманського р-ну на зберігання до держархіву області не надходили, та, разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4 , батьками якого вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.21,16).
Згідно Архівної довідки Державного архіву Черкаської області № Д-38/05-08 від 06.10.2020 у метричній книзі про народження церкви (назва не зазначена) с. Вільшанка та с. Вільшана-Слобідка Уманського повіту Київської губернії (нині Уманського району Черкаської області) є такі відомості: ім`я народженого: « ОСОБА_3 »; звання, прізвище, ім`я, по батькові батьків та їх віросповідання: « Д. Ольшанской Слоб. кр. ОСОБА_6 и его зак. ж. ОСОБА_7, православные». Дата народження дитини: ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.14).
Отже в сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільшана-Слобідка Уманського р-ну, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.11.2015 (а.с.8).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільшана-Слобідка Уманського р-ну, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.05.1990 р. (а.с.24).
В письмових свідченнях від 05.01.2021 жителів с. Вільшана- Слобідка Уманського р-ну ОСОБА_7. та ОСОБА_8 зазначено, що вони підтверджують той факт, що ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільшана Слобідка та ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були між собою рідними братом та сестрою (а.с.22,23).
Син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 помер в с. Вільшана-Слобідка Уманського р-ну ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті матері він постійно проживав в селі разом з нею (а.с.9,10,11).
У сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Вільшана-Слобідка Уманського р-ну народилася дочка ОСОБА_1 (позивач у справі), що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 10.06.2003 (а.с.12).
ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 після одруження з ОСОБА_22 09.08.1970 - свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 від 09.08.1970 (а.с.13).
За життя, ОСОБА_2 належала земельна ділянка, площею 3,2932 га, яка розташована на території Вільшанослобідської сільської ради Уманського району, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності за землю серії ІІ-ЧР № 033888, виданий Вільшанослобідською сільською радою Уманського району (а.с.17).
ОСОБА_4 належала земельна ділянка, площею 3,2932 га, яка розташована на території Вільшанослобідської сільської ради Уманського району, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності за землю серії ІІ-ЧР № 033885, виданий Вільшанослобідською сільською радою Уманського району (а.с.18).
Завідувач Уманської районної державної нотаріальної контори Діброва Л.М. письмово повідомила суду, що спадкові справи після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не заведені, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до шести місяців до контори не звертались, та надала суду Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (а.с.33-35). Крім того, державний нотаріус Діброва Л.М. 22.02.2021 за № 69/01-16 на усне звернення ОСОБА_1 щодо оформлення своїх спадкових прав після смерті двоюрідного брата ОСОБА_4 та рідної тітки ОСОБА_2 повідомила про те, що згідно норм ЦК УРСР, введеного в дію з 01.01.1964, двоюрідні брати (сестри) та рідні племінниці не мали право на спадкування за законом (а.с.36).
З урахуванням вищенаведеного позивач у цій справі порушує перед судом питання про визнання її прав у порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата ОСОБА_4 на відповідні земельні ділянки (паї). Для цього вона також просить встановити юридичний факт родинних відносин між нині покійними ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Позивач у справі порушує перед судом питання щодо визнання права на спадщину, яка відкрилася після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Порядок спадкування за таких обставин регламентується нормами ЦК УРСР, які були чинні на момент відкриття спадщини.
Так ст.524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Згідно ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
За положеннями ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 
Одночасно норми ст. ст. 529-532 ЦК УРСР, які визначають хто саме може бути спадкоємцем згідно відповідних черг спадкування, не передбачають права на спадкування у двоюрідних братів чи сестер спадкодавців.
Отже позивач у цій справі не може порушувати питання про визнання за нею права на спадкове майно, спадщина щодо якого відкрилася після смерті її двоюрідного брата, чого помилково не врахував суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги у справі.
Також апеляційний суд приймає до уваги, що за положеннями ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування; 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.
Отже з урахуванням обставин справи щодо відсутності інших спадкоємців майна  ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу приписів ст. 555 ЦК УРСР відповідне спадкове майно по суті перейшло у власність до держави чим і обумовлено інтерес органу прокуратури у подачі апеляційної скарги на рішення суду в цій справі для захисту інтересів держави на відповідне майно, що належним чином відповідає приписам ч.ч.3, 4 ст.56 ЦПК України.
Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7  Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Одночасно, згідно ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільна правоздатність) фізичної особи припиняється у момент її смерті та вона не може бути учасником цивільних відносин і суб`єктом цивільних прав.
Отже встановлювати юридичний факт родинного зв`язку між померлими особами не може бути складовою частиною правової процедури захисту прав особи, адже правоздатність осіб, родинний зв`язок яких має встановити суд, припинилася в день їх смерті, відповідно, вказаний юридичний факт не слугуватиме підставою для захисту тих чи інших прав. 
Згідно до вимог ст.367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції і в частині вимог щодо встановлення юридичного факту родинного зв`язку між померлими особами, оскільки це є порушенням вимог матеріального закону.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2021 у даній справі слід скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права - ст. ст. 529-532, 555 ЦК УРСР, та прийняти постанову про залишення без задоволення позовних вимог банку. 
На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України з позивача на користь скаржника слід стягнути 2724,00 грн. судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу - задовольнити.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2021 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Бабанської селищної ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно - скасувати.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Бабанської селищної ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно - залишити без задоволення.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Уманської окружної прокуратури 2724,00 грн. судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 08.09.2021. 

Суддя-доповідач

       Судді