ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
08 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/3291/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року (головуючий суддя Батрак І.В.)
у справі  № 280/3291/21
за заявою   Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»   
первісний стягувач Акціонерне товариство ОТП БАНК, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»
до    ОСОБА_1 
третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)   
про заміну сторони за виконавчим написом,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», у виконавчому провадженні №64601710, відкритому на підставі примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 16 липня 2010 року приватним нотаріусом Кішкіним Д.В. Ужгородського міського нотаріального округу виконавчого напису за реєстровим №1800 про звернення стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення – будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0899 га, кадастровий номер 231010000:04:021:0015 та яка належить на праві власності ОСОБА_1 .
Заява обґрунтована тим, що на підставі правочинів відбувалась заміна кредитора та іпотекодержателя за договорами, які були підставою для вчинення 16.07.2010 приватним нотаріусом Кішкіним Д.В. Ужгородського міського нотаріального округу виконавчого напису №1800 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, ТОВ «ФК «Довіта та Гарантія» набуло права стягувача за вказаним виконавчим написом. На підставі  положень статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України просить замінити сторону виконавчого провадження.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2021 заяву залишено без розгляду.
Суд виходив з того, шо станом на час вирішення питання щодо прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», положеннями  ст. 379 КАС України  не передбачено можливості вирішення адміністративними судами питання про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого напису нотаріуса, тому  суд повернув вказану заяву без розгляду як очевидно безпідставну та необґрунтовану.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що розгляд заяв про заміну сторони у виконавчому документі - виконавчому написі нотаріуса підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом, 19.06.2018 між ЗАТ «ОТП БАНК», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 (боржник) укладено кредитний договір № СNL- 200/587/2008.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором, за заявою Банку, приватним нотаріусом Кішкіним Д. В. Ужгородського міського нотаріального округу 16 липня 2010 року видано виконавчий напис за реєстровим № 1800, яким звернено стягнення на Предмет іпотеки, а саме: земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0899 га, кадастровий номер 2310100000:04:021:0015, та дяка належить на праві власності ОСОБА_1 .
За вищевказаним виконавчим написом Дніпровським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 64601710. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», зазначаючи, що є правонаступником стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», звернулось до адміністративного суду  про заміну стягувача у виконавчому провадженні №64601710, відкритому на підставі примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 16 липня 2010 року приватним нотаріусом Кішкіним Д.В. Ужгородського міського нотаріального округу виконавчого напису за реєстровим №1800.
Апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для залишення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» без розгляду.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.
За правилами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що у разі вибуття стягувача у виконавчому провадженні, заміна сторони, що вибула, її правонаступником здійснюється саме в судовому порядку.
Перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню, визначений у ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження».
У відповідності до п. 3 ст. 1 ст. 3 вказаного Закону до переліку таких рішень віднесені також виконавчі написи нотаріусів.
Разом з тим Кодекс адміністративного судочинства України, Цивільний процесуальний кодекс України та Господарський процесуальний кодекс України передбачають можливість здійснення заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду та прямо не визначають порядку заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання рішень інших органів, у тому числі виконавчих написів нотаріусів.
Закон України «Про виконавче провадження» також не містить норм, які б визначали суд, до повноважень якого віднесений розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.
Водночас вказаний Закон розмежовує юрисдикцію судів у разі оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 74 зазначеного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Частиною 1 ст. 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконані рішень інших органів (зокрема і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 287 КАС України.
Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.
Враховуючи, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів Законом України «Про виконавче провадження» покладено саме на адміністративні суди, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, колегія суддів приходить до висновку про те, що питання про заміну сторони виконавчого провадження під час виконання рішень таких органів також належить здійснювати в порядку адміністративного судочинства.
У справі №324/1018/17 Велика Палата Верховного Суду (постанова від 20.09.2018) розглянула питання щодо розмежування компетенції цивільних, господарських та адміністративних судів, та дійшла висновку про те, що якщо виконавче провадження відкрите на виконання не судового рішення, а виконавчого документу, виданого іншим органом, то на таку справу поширюється юрисдикція саме адміністративного суду, та розгляд такої справи в порядку цивільного судочинства є не можливим.
Суд апеляційної інстанції також враховує, що за правилами ч. 4 ст. 6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, що висловлена під час розгляду справи «Беллет проти Франції» («Bellet v. France»), стаття 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 16 січня 2019 року по справі № 826/7941/17, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що викладена в постановах від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 та від 26 лютого 2020 року по справі № 826/7981/17.
У відповідності до ч. 5  ст. 242 КАС України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що положення  КАС України  стосовно заміни сторони виконавчого провадження  застосовуються лише у разі, якщо таке виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення, прийнятого у відповідній адміністративній справі, яке набрало законної сили та за яким видано виконавчий лист. Можливості розгляду за правилами адміністративного судочинства питання заміни сторони у виконавчому провадженні, яке відкрито не на підставі судового рішення, КАС України не передбачає.
Повертаючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження без розгляду, суд першої інстанції неправильно застосував норми права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що  відповідно до ст.320 КАС України є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 320, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»  задовольнити.
Ухвалу  Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №280/3291/21  скасувати,  заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»  про заміну сторони виконавчого провадження направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко