Справа № 353/300/21 
Провадження № 33/4808/458/21 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Лущак  Н. І. 
Суддя-доповідач Малєєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та
                                       в с т а н о в и в :
1. ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на нього накладено 17000 грн штрафу, стягнуто 454,00 грн судового збору. 
Згідно даних оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, 20.04.2021 о 11 год. 30 хв. між населеними пунктами с. Озеряни Івано-Франківського району Івано-Франківської області та с. Олеша Івано-Франківського району Івано-Франківської області в напрямку с. Озеряни Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував автомобілем “DEWOO NEXIA”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав.
2. Доводи апеляційної скарги:
- вказані в протоколі пояснення ОСОБА_1 не надавав;
- транспортним засобом на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 не керував, автомобіль стояв на узбіччі;
- після конфлікту з особами, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення як свідки, ОСОБА_1 сів в машину і випив 100 грам горілки для зняття стресу;
- вважає, що знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна;
- усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України).
Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
3. Провадження апеляційного суду.
В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про причини суд не повідомив. У справі достатньо даних для її вирішення без участі апелянта.
4. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і містить склад ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апелянт оскаржує постанову, заперечуючи факт керування транспортним засобом.
Письмові пояснення свідків суд до уваги не бере, оскільки вони не допитані в суді. Водночас, апеляційний суд констатує, що відеофіксація події відбувалась в присутності двох свідків на місці знаходження транспортного засобу (а.с. 10 — відеодиск).
В матеріалах справи достатньо даних для висновку про винуватість ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 не заперечує факту відмови від огляду з допомогою газоаналізатора “Драгер” та в медичному закладі в присутності двох свідків.
Згідно даних оглянутих відеофайлів (а.с. 10), ОСОБА_1 недвозначно особисто добровільно підтвердив і факт керування ним транспортним засобом, і факт вживання ним алкоголю (“100 грам”). Відмовився ОСОБА_1 від запропонованого патрульним поліцейським огляду з допомогою газоаналізатора “Драгер” та пропозиції проїхати на огляд у відповідний медзаклад. З оглянутих відеозаписів вбачається присутність при цьому двох свідків, про яких апелянт особисто вказав як на осіб, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
У відповідній графі протоколу ОСОБА_1 особистим нерозбірливим підписом ствердив, що “...перед тим як сісти за кермо випив 100 грам” (а.с. 1), що повністю узгоджується зі сказаним та зафіксованим на долучених відеофайлах. Підстав вважати їх неправдивими, сфальшованими у апеляційного суду немає. Такі посилання апелянта є необґрунтованими та непідтвердженими з огляду на відсутність будь-яких скарг ОСОБА_1 з цього приводу в матеріалах провадження.
Даних про неправомірні дії працівників поліції у матеріалах справи також немає.
Відтак вимоги пройти огляд були правомірними.
Доводи апеляційної скарги спростовані наявними в матеріалах справи даними, зокрема і оглянутим в судовому засіданні апеляційного суду відеодиском. Апеляційний суд розцінює їх як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності.
Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Апеляційний суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом доводить наявність в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування законного та обґрунтованого судового рішення — немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                       п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова не оскаржується.
Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                        А.Ю. Малєєв