Ухвала
 
06 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 495/1419/16-ц
 
провадження № 61-14165ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород?Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє піклувальник ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2016 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє піклувальник ОСОБА_3 , звернулася з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року позов задоволено. 
 
Витребувано у ОСОБА_1 6/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності.
 
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 6/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .
Постановою Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
 
Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року в частині задоволення вимоги про визнання права власності скасовано і ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову у цій частині. 
 
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У травні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Білгород?Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
 
Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгрод-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року.
 
Оскільки рішення Білгрод-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року та постанова Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року вже оскаржувалися до суду касаційної інстанції й за результатом розгляду була постановлена ухвала від 23 липня 2021 року про відмову у відкритті касаційного провадження, тому відсутні правові підстави для повторного перегляду поданої заявником касаційної скарги.
 
Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі, не є підставою для повторного розгляду касаційної скарги, оскільки не змінюють призначення імперативної норми процесуального права (пункт 3 частина друга стаття 394 ЦПК України).
 
Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород?Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє піклувальник ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                              Н. Ю. Сакара      
                                                                                                                  О. В. Білоконь 
                                                                                                                  О. М. Осіян