ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/25013/19
адміністративне провадження № К/9901/16411/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Загороднюка А. Г., Мартинюк Н. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито 
за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 (колегія суддів у складі: Кучми  А.  Ю., Аліменка  В.  О., Безименної Н. В.),
УСТАНОВИВ:
Установлені судами фактичні обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії № 1 від 04.11.2019 №  272 про неуспішне проходження прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;
- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 15.11.2019 №  1515ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального  керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України з 19.11.2019;
- поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури з 20.11.2019;
- поновити позивача на посаді прокурора відділу процесуального  керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України або на посаді, що є рівнозначною посаді прокурора відділу Генеральної прокуратури України з 20.11.2019;
- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 20.11.2019 і до моменту фактичного поновлення на роботі;
- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь позивача компенсацію моральної шкоди спричиненої незаконним звільненням у розмірі 100 000, 00 грн;
- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь позивача суму сплаченого судового збору, витрати на правову допомогу та інші судові витрати. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2020 замінено найменування відповідача у справі, а саме Генеральну прокуратуру України на Офіс Генерального прокурора.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 22.12.2020 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії № 1 від 04.11.2019 № 272 про неуспішне проходження прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора № 1515ц від 15.11.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального  керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України з 19.11.2019; поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури з 20.11.2019; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України з 20.11.2019. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України та стягнення з Офісу Генерального прокурора на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 31 753,47 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач та Офіс Генерального прокурора оскаржили його в апеляційному порядку. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 зупинено апеляційне провадження у справі за апеляційними скаргами Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про поновлення на роботі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 540/1432/20. 
Зупиняючи провадження в справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою Верховного Суду від 26.01.2021 відкрито касаційне провадження у справі №  540/1432/20, в якій містяться подібні правовідносини.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
05.05.2021 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора, у якій скаржник просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
У касаційній скарзі скаржник вказує на те, що виходячи зі змісту пункту 5 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), підставою для зупинення судом провадження у справі може бути перегляд в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) саме палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Втім, як свідчать матеріали справи, зупиняючи провадження у справі ухвалою від 19.04.2021, Шостий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що ухвалою Верховного Суду від 26.01.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 540/1432/20, в якій містяться типові спірні правовідносини. Під час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційним судом не досліджувалось питання, чи дійсно касаційний перегляд справи № 540/1432/20 буде здійснюватися палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду й відповідні докази в матеріалах даної справи відсутні. Водночас, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень 26.01.2021 Верховним Судом у складі трьох суддів у справі № 540/1432/20  постановлено ухвалу про відкриття касаційного провадження й, при цьому, відомості про те, що справа передавалась на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду відсутні. Таким чином, зупиняючи провадження у справі на підставі пункту 5 частини другої статті 236 КАС України, суд апеляційної інстанції вийшов за межі повноважень, наданих йому процесуальним законодавством, оскільки рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 переглядаються в касаційному порядку колегією у складі трьох суддів, а не палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, а тому підстави для зупинення провадження у справі відсутні.
Крім того, скаржник наголошує, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали виходив з типовості спірних правовідносин в цих справах, проте не навів жодного обґрунтування типовості правовідносин. При цьому своєчасність, тобто вирішення публічно-правового спору в розумні строки, разом з принципами правової визначеності та доступності до правосуддя, є одним із ключових елементів принципу верховенства права в адміністративному судочинстві. Зупинення в справі № 640/25013/19 не дає можливості вирішення питання по суті спору в розумні строки і позбавляє сторони законного права на справедливий суд.
В касаційній скарзі скаржник зауважив, що у справі № 540/1432/20 та у справі №  640/25013/19 різні правовідносини, які між собою не є тотожними та подібними. Рішення, яке буде прийнято Верховним Судом в справі № 540/1432/20, не впливає на результат розгляду справи № 640/25013/19, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність зупинення провадження в справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду в справі №  540/1432/20. Позовні вимоги у вищевказаних справах не є тотожними, оскільки оскаржувані накази про звільнення носять індивідуальний характер та є актами індивідуальної дії, містять обставини щодо кожного з позивачів окремо. Не є тотожними також і підстави позовних вимог та фактичні обставини справи. У даній справі та у справі, на яку суд апеляційної інстанції посилається як на типову предмет позову, його підстави та заявлені позовні вимоги, не є аналогічними. Відтак, в кожному випадку суду необхідно досліджувати та встановлювати конкретні індивідуальні обставини, що складають підставу позову.
Позиція інших учасників справи
Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду від 24.05.2021 відкрито касаційне провадження за скаргою Офісу Генерального прокурора на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 та витребувано справу № 640/25013/19 із Шостого апеляційного адміністративного суду.
01.06.2021 справа № 640/25013/19 надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 23.09.2021 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Позиція Верховного Суду
Джерела права та акти їхнього застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи 
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, виходить з такого.
Відповідно до ухвали Верховного Суду від 24.05.2021 касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема щодо неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 540/1432/20, що є підставою касаційного оскарження згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України.
Щодо зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, Верховний Суд зазначає наступне.
Положеннями статті 236 КАС України розмежовано підстави, за яких суд має право зупинити провадження, а також, з настанням яких, суд зобов`язаний вчинити дану процесуальну дію.
Перелік даних підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
У частині другій названої вище статті процесуального закону визначено перелік підстав, за яких суд має право зупинити провадження у справі.
Так, відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.
Оскаржуваною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 провадження у справі зупинено саме на підставі пунктів 5 частини другої статті 236 КАС України.
У той же час, КАС України не містить визначення «подібні правовідносини». Що слід розуміти під цим поняттям, роз`яснено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13.02.2019 у справі № 802/3999/15-а, від 03.07.2019 у справі № 826/27404/15. «Подібність правовідносин» означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що суд вправі зупинити провадження у справі як з підстави перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) саме палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Можливість зупинення у провадження у справі на підставі пункту 5 частини другої статті 236 КАС України пов`язана не з будь-якими подібними справами (навіть, якщо такі й дійсно подібні), а обумовлюється їх обов`язковим розглядом у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Це виключає необґрунтоване зупинення судами провадження у справах виходячи лише з однієї з наявності на розгляді у Верховному Суді подібної справи, яких може бути безліч.
Зупиняючи провадження у справі, Шостий апеляційний адміністративний суд безпідставно не взяв до уваги, що справа № 540/1432/20 не переглядається у Верховному Суді палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Відтак, судом апеляційної інстанції зупинено провадження у справі з підстав подібності обставин даної справи до обставин у справі № 540/1432/20, що перебуває на розгляді Верховного Суду, з неправильним застосуванням пунктів 5 частини другої статті 236 КАС України.
Колегія суддів також вважає обґрунтованими доводи скаржника про те, що оскаржувана ухвала не містить обґрунтування типовості правовідносин даної справи та справи № 540/1432/20.
Окремо слід зазначити, що зупинення провадження у справі щодо проходження публічної служби покладає на обох сторін надмірний тягар правової невизначеності.
Так, орган, з якого звільнено особу, не може прийняти на цю посаду іншу особу з огляду на можливість поновлення на цій посаді попереднього працівника, а особа, яку звільнено, не розуміє перспективи свого подальшого проходження публічної служби та потреби у працевлаштуванні.
У зв`язку з цим, для даної категорії справ законодавством встановлено стислі процесуальні строки з метою своєчасного та оперативного розгляду: місячний строк для звернення до суду замість загального шестимісячного; віднесено такі справи до справ незначної складності зі зменшеними строками розгляду.
Таким чином, невиправдане зупинення провадження у справах даної категорії є неприпустимим та не відповідає завданням адміністративного судочинства.
Крім того, трудові спори пов`язані з можливістю поновлення особи на роботі. У такому випадку на користь особи підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, який за рахунок надміру тривалого розгляду справи може сягнути величезних розмірів за відсутності у цьому вини органу.
Подібний висновок вже був висловлений у постанові Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 580/1802/20, від 28.05.2021 у справі № 640/25049/19 і Суд не знаходить підстав для відступу від нього.
Отже, суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом.
За таких обставин касаційна скарга Офісу Генерального прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Висновки щодо розподілу судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі №  640/25013/19 скасувати, а справу направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Судді	Ж.М. Мельник-Томенко А.Г. Загороднюк   Н.М. Мартинюк