Ухвала 
 
23 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 661/5270/18
провадження № 61-8388св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 08 травня 2019 року у складі судді Червоненка Д. В. та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Базіль Л. В., Вейтас І. В., Семиженка Г. В.,

ВСТАНОВИВ:
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2018 року  ОСОБА_1  звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя
Позовна заява ОСОБА_1  мотивована тим, що у період з серпня 2012 року до лютого 2016 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , а 26 лютого 2016 року вони офіційно уклали шлюб.
12 жовтня 2018 року шлюб між сторонами розірваний. 
Під час спільного проживання ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 .
За час перебування в офіційному шлюбі сторони придбали автомобіль марки «LAND ROVER RANGE ROVER SPORT», 2015 року випуску, білого кольору, № кузову НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .
Посилаючись на зазначені обставини та керуючись положеннями статті 74 СК України, ОСОБА_1 просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , визнати спільною сумісною власністю вищезазначену квартиру і визнати за нею право власності на Ѕ частину цієї квартири в порядку її поділу, а також поділити спільне майно подружжя - автомобіль марки «LAND ROVER RANGE ROVER SPORT», 2015 року випуску, білого кольору, № кузову НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 08 травня 2019 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , шляхом визнання за кожним права спільної часткової власності на 1/2 частку автомобіля марки «LAND ROVER RANGE ROVER SPORT», об`єм двигуна 2993, 2015 року випуску, білого кольору, № кузову НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .
Решту позовних вимог залишено без задоволення.
Зобов`язано ОСОБА_3 сплатити на користь ОСОБА_2 різницю у судових витратах по оплаті судового збору та професійної правничої допомоги у розмірі 2 955,00 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний автомобіль придбаний сторонами під час шлюбу, а тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, які мають право на поділ спільного майна, при цьому, частки дружини та чоловіка у зазначеному майні, що є неподільним майном, є рівними та оскільки жодна зі сторін не вчинила дій, передбачених частинами четвертою, п`ятою статті 71 СК України, суд вважав за необхідне визначити ідеальні частки сторін у цьому майні без його реального поділу, залишивши майно у спільній частковій власності.
Залишаючи без задоволення решту позовних вимог, місцевий суд вказав про те, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту проживання сторін однією сім`єю з 01 серпня 2012 року, а також доказів, які б свідчили, що спірна квартира придбана у період коли сторони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були пов`язані виконанням взаємних прав і обов`язків та спільним побутом, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 травня 2019 року виправлено арифметичну помилку, допущену в абзаці четвертому резолютивної частини рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 08 травня 2019 року, виклавши його таким чином: «Зобов`язати сплатити на користь ОСОБА_2 різницю у судових витратах по оплаті судового збору та професійної правничої допомоги в сумі 955,00 грн».
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Рішення місцевого суду оскаржено у апеляційному порядку ОСОБА_2 у частині вирішення позовних вимог про поділ транспортного засобу. 
В іншій частині рішення місцевого суду не оскаржувалось.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права. Місцевим судом всебічно та повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, досліджено у судовому засіданні усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, надано їм правильну оцінку.
При вирішенні справи місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірний автомобіль є власністю подружжя та підлягає поділу. 
Доводи апеляційної скарги про те, що спірний автомобіль придбано за особисті кошти відповідача, які він отримав в борг від ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги, оскільки, із наданої боргової розписки від 27 серпня 2017 року вбачається, що кошти відповідачем були отримані під час шлюбу. Відповідач не надав суду доказів про те, що вказана позика була здійснена останнім не в інтересах сім`ї.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У травні 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 08 травня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Рішення місцевого та апеляційного суду оскаржуються заявником у повному обсязі.
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування частини четвертої статті 368 ЦК України у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 24 квітня 2013 року у справі № 6-23цс13, а також вказує про те, що судове рішення апеляційного суду не підписано складом суду, який проводив розгляд справи (пункт 3 частини першої статті 411 ЦПК України).
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з`ясували обставини справи.
Місцевий та апеляційний суд дійшли безпідставного висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту проживання заявника однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з 01 серпня 2012 року та визнання спірної квартири спільною сумісною власністю.
 
Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції
18 вересня 2020 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.
Підставою для відкриття касаційного провадження є пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та пункт 3 частини першої статті 411 ЦПК України.
 
Доводи відзивів на касаційну скаргу 
ОСОБА_2 у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків місцевого та апеляційного суду, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.
 
Позиція та висновки Верховного Суду
Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 08 травня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді  	С. Ю. Мартєв   	
 	В. А. Стрільчук   	
 	І. М. Фаловська