ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

01 липня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №592/9042/20 
Номер провадження 22-ц/816/960/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
сторони:
позивач за первісним позовом – ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом – ОСОБА_2 ,
позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,
відповідач за зустрічним позовом – ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Людмили Євгенівни
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2021 року в складі судді Северинової А.С., постановлену у м. Суми, повний текст якої складено 23 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, визначення часток у праві власності і стягнення компенсації.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.
Забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, визначення часток у праві власності і стягнення компенсації, шляхом накладення заборони ОСОБА_2 відчужувати автомобіль марки OPEL Vectra, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова №  НОМЕР_2 , передавати автомобіль і право керування автомобілем будь-яким особам, а також переміщати будь-яким способом автомобіль за територію України.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визначення часток у праві власності та стягнення компенсації об`єднано в одне провадження із зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2021 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 – адвоката Якименко Ольги Ігорівни про забезпечення позову відмовлено.
Постановою Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Якименко Ольги Ігорівни задоволено.
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2021 року про відмову у забезпеченні позову скасовано.
Заяву представника ОСОБА_2 – адвоката Якименко Ольги Ігорівни про забезпечення зустрічного позову задоволено.
Вжито заходи забезпечення зустрічного позову, шляхом накладення арешту і заборони ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження наступного нерухомого майна:
- земельної ділянки, кадастровий номер 5910136300:17:001:0072, площею 0,0500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельної ділянки, кадастровий номер 5910136300:17:001:0073, площею 0,0700 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;
- житлового будинку, який є об`єктом незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці, кадастровий номер 5910136300:17:001:0072 (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку), загальна проща житлового будинку 225 кв. м;
- двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,71 кв. м, житлова площа 28,8 кв. м, придбана ОСОБА_1 в 2005 році на підставі договору купівлі-продажу, ВСЕ/853775, від 10 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалко К.Д. р № 6118.
20 квітня 2021 року до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Людмили Євгенівни про зустрічне забезпечення.
Представник позивача зазначала, що у зв`язку із забезпеченням позову відповідач за зустрічним позовом може зазнати збитків, оскільки на теперішній час має намір погасити заборгованість за договором лізингу, що був укладений між нею та ТОВ «Автокредит Плюс» від 04 квітня 2017 року, запропонувавши продати автомобіль та здійснити погашення боргу і таким чином прощення суми боргу в розмірі 20 % від суми позики.
Також зазначала, що вільному володінню, користуванню та розпорядженню квартирою, яка є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , оскільки, придбана за вісім років до укладення шлюбу, перешкоджають заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою апеляційного суду від 06 квітня 2021 року, оскільки, відповідно до ст. 41 Конституції України право власності захищається державою, а заборона вільно здійснити право власності щодо особистої власності може призвести до збитків у вигляді знецінення вказаного майна. Заборона вчиняти будь-які дії щодо домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 призводять до порушення прав ОСОБА_1 щодо введення в експлуатацію домоволодіння та подальшої реєстрації права власності, що призведе до відкладення таких дій на невизначений строк та удорожчання вчинення відповідних дій.
У зв`язку із накладенням арешту на нерухоме майно та забороною, вона, як власник, фактично позбавлена можливості розпоряджатися ним, тому просила зобов`язати позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду суму 2 527 646 грн.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2021 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Л.Є. про зустрічне забезпечення в даній справі відмовлено.
Вказану ухвалу суду представник ОСОБА_1 – адвокат Солошенко Л.Є. оскаржила в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_1 – адвокат Солошенко Л.Є., посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про зустрічне забезпечення.
Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що відповідач (позивач за зустрічним позовом) у справі є громадянином Іраку та має єдине зареєстроване місце проживання – в місті Суми. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, що міститься в матеріалах справи, жодного нерухомого майна в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадках відмови в позові у позивача на території України немає. Отже, наявність вказаних обставин зобов`язує суд безумовно та обов`язково застосувати зустрічне забезпечення позову.
Позивач за зустрічним позовом своїм процесуальним правом надання відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заява представника позивача за зустрічним позовом – адвоката Якименко О.І. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки явка сторін до апеляційного суду не є обов`язковою, позиція позивача за зустрічним позовом є чіткою і зрозумілою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Солошенко Л.Є., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Постановляючи ухвалу, місцевий суд дійшов висновку про відсутність необхідних умов для застосування заходів зустрічного забезпечення, оскільки представником позивача не доведено, що заходи зустрічного забезпечення позову є співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати позивач у зв`язку із забезпеченням позову, а тому дійшов висновку про відсутність обов`язку суду застосувати зустрічне забезпечення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.
Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обо`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:
1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або
2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Частиною 4 ст. 154 ЦПК України передбачено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.
Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач, у зв`язку із забезпеченням позову.
Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.
Як вбачається із матеріалів справи, відсутні обставини, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що представником позивача не доведено, що заходи зустрічного забезпечення позову є співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати позивач у зв`язку із забезпеченням позову, доводи заявника щодо зустрічного забезпечення ґрунтуються в цілому на припущеннях останнього.
Отже, представником позивача не надано доказів, що вжиті заходи забезпечення позову дійсно можуть спричинити збитки ОСОБА_1 , що є підставою для застосування зустрічного забезпечення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність необхідних умов та підстав, передбачених ст. 154 ЦПК України для застосування заходів зустрічного забезпечення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали.
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала місцевого суду постановлена у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367- 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Людмили Євгенівни залишити без задоволення.
УхвалуЗарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -                                                                 В.І. Криворотенко

Судді:                                                                        О.І. Собина

                                                                               Т.А. Левченко