Справа № 761/40298/16-к
Провадження № 11-кп/991/46/21
Суддя-доповідач: ОСОБА_1 
Головуючий у суді 1 інстанції:  ОСОБА_2  

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року                                                                        місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №42015160000000338 від 04 червня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22.04.2021 відмовлено у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_9 про роз`яснення ухвали Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021.
Захисник обвинуваченого  ОСОБА_6  – адвокат  ОСОБА_7  подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу та просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Посилається на такі обставини.
Ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України. Висновки суду про те, що ухвала Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021 складена відповідно до ст. 372 КПК України, із посиланням на норми діючого процесуального закону, є повною та зрозумілою, викладена загальновживаними словами, чіткими зрозумілими реченнями і не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні, є помилковими. Суд не врахував, що формулювання використане в ухвалі: «Також колегія суддів констатує, що сторона захисту ОСОБА_6 за допомогою медичної документації, посиланням на тиск з боку правоохоронних органів, за якими стоїть ОСОБА_10 , штучно створює умови видимості наявності непереборних причин неможливості прибуття останнього до суду та таким чином намагається приховати відсутність у обвинуваченого дійсного бажання постати перед судом, що колегією суддів визначається як ухилення від суду», допускає різні варіанти його тлумачення. Суд обґрунтував свій висновок неясним, незрозумілим та нечітким за змістом формулюванням (текстом).
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники – адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники адвокати ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у судове засідання не прибули та про причини неявки суд не повідомили. 
Захисник ОСОБА_7 та прокурор подали до суду заяви про розгляд апеляційної скарги без їхньої участі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційна скарга розглядається без участі осіб, які не з`явились.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не є обґрунтованою.
У цьому провадженні встановлено такі обставини.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021 визнано неповажною причину неявки обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання, призначене на 28.01.2021; відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зупинення судового провадження відносно нього до його видужання; відмовлено у задоволенні клопотання про виділення матеріалів кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 в окреме провадження; задоволено клопотання прокурора з доповненнями про оголошення обвинуваченого ОСОБА_6 у міжнародний розшук; оголошено в міжнародний розшук ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України; організацію виконання ухвали суду доручено детективам Національного антикорупційного бюро України; зобов`язано прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, надати суду в наступне судове засідання підтверджуючі документи про виконання ухвали в частині організації виконання ухвали про оголошення обвинуваченого ОСОБА_6 у міжнародний розшук.
У заяві про роз`яснення ухвали від 28.01.2021 захисник обвинуваченого  ОСОБА_6  – адвокат  ОСОБА_9  просила роз`яснити формулювання мотивувальної частини: «Також колегія суддів констатує, що сторона захисту ОСОБА_6  за допомогою медичної документації, посиланням на тиск з боку правоохоронних органів, за якими стоїть ОСОБА_10 , штучно створює умови видимості наявності непереборних причин неможливості прибуття останнього до суду та таким чином намагається приховати відсутність у обвинуваченого дійсного бажання постати перед судом, що колегією суддів визначається як ухилення від суду». Посилалась, що це формулювання є незрозумілим і таким, що допускає різні варіанти його тлумачення, що вплинуло на висновок про ухилення  ОСОБА_6  від суду та стало підставою для рішення про оголошення його у міжнародний розшук. Також зазначила, що особисто не вчиняла дій, які б давали суду підстави розцінювати їх як штучне створення умов видимості наявності непереборних причин неможливості прибуття ОСОБА_6 до суду та намагання приховати відсутність у обвинуваченого дійсного бажання постати перед судом. Зазначене висловлювання суду є негативним для неї, ставить під сумнів її доброчесність та завдає шкоди діловій репутації.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви захисника ОСОБА_9 про роз`яснення ухвали Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021, суд першої інстанції дійшов до таких висновків.
Ухвала Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021 складена відповідно до вимог ст. 372 КПК України, із посиланням на норми діючого процесуального закону, є повною і зрозумілою, викладена загальновживаними словами, чіткими зрозумілими реченнями і не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні. Аргументи поданої захисником заяви не є такими, що свідчать про необхідність роз`яснення рішення суду, оскільки викладені у формі питань, що стосуються необхідності конкретизацій для неї дій сторони захисту та персоніфікації кожного з них, що фактично спричинить доповнення змістовних відомостей, які не стосуються тих питань, що були предметом судового розгляду, а мають суто формальний характер. Заява загалом стосується незгоди з прийнятим судом рішенням, однак це не є підставою для його роз`яснення в порядку ст. 380 КПК України або внесення до нього будь-яких змін та доповнень. 
Висновки суду відповідають положенням закону та обставинам провадження, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують. 
Згідно з ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. 
Виходячи зі змісту ст. 380 КПК України, роз`яснення рішення – це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті його частини, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про його зміну, внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.
Враховуючи положення закону та підстави заяви про роз`яснення ухвали, колегія суддів вважає правильним висновок суду, що ухвала Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021 є повною і зрозумілою, викладена загальновживаними словами, чіткими зрозумілими реченнями і не містить будь-яких положень, щодо яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні.
Доводи апеляційної скарги, що суд обґрунтував рішення про визнання неповажною причини неявки обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання 28.01.2021 висновком, який є неясним, незрозумілим та нечітким за змістом формулюванням (текстом), фактично стосуються незгоди з мотивами рішення суду про визнання неповажною причини неявки обвинуваченого в судове засідання.
Однак механізм, визначений у ст. 380 КПК України, не може використовуватися, якщо учасник процесу не згоден із мотивами судового рішення, порушує питання про внесення змін або нових даних у судове рішення.
А тому, оскільки вищевказані доводи стосуються незгоди з мотивами судового рішення, колегія суддів вважає помилковим твердження в апеляційній скарзі про наявність підстав для роз`яснення рішення. 
Безпідставними визнаються колегією суддів доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що формулювання: «Також колегія суддів констатує, що сторона захисту ОСОБА_6 за допомогою медичної документації, посиланням на тиск з боку правоохоронних органів, за якими стоїть ОСОБА_10 , штучно створює умови видимості наявності непереборних причин неможливості прибуття останнього до суду та таким чином намагається приховати відсутність у обвинуваченого дійсного бажання постати перед судом, що колегією суддів визначається як ухилення від суду» допускає різні варіанти його тлумачення, оскільки висновок суду першої інстанції про ухилення обвинуваченого від суду відповідає структурі логічного висновку, ґрунтується на засновках, правильність чи неправильність яких не може бути перевірена у порядку, визначеному ст. 380 КПК України.
Крім того, твердження в апеляційній скарзі, що ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України є неспроможним, оскільки в апеляційній скарзі лише цитуються положення ст. 370 КПК України, однак відсутнє обґрунтування незаконності, необґрунтованості та невмотивованості рішення суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 380, 404, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №42015160000000338 від 04 червня 2015 року – без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                 ОСОБА_1 

Судді:                                                                         ОСОБА_3 

                                                                                ОСОБА_4