ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року  
м. Черкаси   
  		
справа № 703/1450/20  провадження № 22-ц/821/1562/21 категорія на ухвалу   		

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,
суддів: Нерушак Л.В., Василенко Л.І.
секретар: Винник І.М.
учасники справи:
заявник: ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 
представник заявника:  ОСОБА_3  
заінтересовані особи: орган опіки та піклування Смілянської міської ради Черкаської області, КНП «Смілянська міська поліклініка», КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», ОСОБА_4 
розглянув у спрощеному позовному порядку апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Смілянської міської ради Черкаської області, КНП «Смілянська міська поліклініка», КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Назаренко Марина Петрівна про визнання ОСОБА_2 недієздатним. 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

06 травня 2021 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи: орган опіки та піклування Смілянської міської ради Черкаської області, КНП «Смілянська міська поліклініка», КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Назаренко М.П. про визнання ОСОБА_2 недієздатним.
В заяві про визнання ОСОБА_2 недієздатним заявлено також клопотання про призначення ОСОБА_2 судово-психіатричної експертизи. Вказане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2 проходить лікування в психіатричній лікарні, тому з метою встановлення психічного стану ОСОБА_2 та з метою ухвалення обґрунтованого висновку суду необхідне призначення вказаної експертизи.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2021 року клопотання ОСОБА_1 задоволено частково.
Призначено у справі судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:
1.Чи хворіє на даний час ОСОБА_2 психічним захворюванням?
2.Чи здатний ОСОБА_2 на даний час усвідомлювати значення своїх дій та (або) керуватися ними ?
Надано дозвіл судово-психіатричній експертній комісії Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» під час проведення судово-психіатричної експертизи на використання при проведенні експертизи медичної документації з КНП «ЧОПЛ ЧОР» ОСОБА_2 , в разі наявності такої.
Проведення експертизи доручено експертам КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР.
У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 703/1450/21 (провадження 2-о/703/66/21).
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України.
Провадження у справі зупинено до одержання висновку експерта. 
В іншій частині клопотання ОСОБА_1 відмовлено. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили вказану ухвалу суду в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2021 року та прийняти нову постанову, якою клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи задоволити та поставити перед експертами-психіатрами питання: Чи страждає з 29 травня 2017 року, а саме з дати встановлення інвалідності 3-ї групи довічно ОСОБА_2 розладами психіки, із-за чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій (або) керувати ними?
Надати експертам усі медичні документи з усіх медичних закладів, де він систематично лікувався, а саме з Черкаської обласної психіатричної лікарні та Смілянської міської поліклініки.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи помилково задовольнив вимоги ОСОБА_1 лише частково та не поставив перед експертом психіатром питання встановлення моменту визнання недієздатним його батька ОСОБА_2 з дати визнання його інвалідом 3-ої групи пожиттєво, а саме з 29 травня 2017 року.
Зазначено, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання рішенням суду законної сили про це.
Ч. 2 ст. 40 ЦК України визначено, що якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною.
Звертаючись до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним, заявник ОСОБА_1 вказав, що визначальним способом захисту прав ОСОБА_2 є встановлення обставин визнання його недієздатним саме із моменту встановлення йому інвалідності 3-ої групи по життєво, а саме з 29 травня 2017 року, оскільки з даного часу останній здійснював неодноразово операції з коштами, не усвідомлюючи реального настання наслідків при оформленні низки правочинів. Саме момент встановлення недієздатності із 29 травня 2017 року є визначальним для подальшого захисту прав ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції належної уваги вказаним питанням у клопотанні про призначення судово-психіатричної експертизи не приділив та формально в своїй ухвалі зазначив, що заявником не наведено підстав для формулювання експерту питання щодо визначення ОСОБА_2 недієздатним із 29 травня 2017 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України  доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України  суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них, не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. 
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 105 ЦПК України призначення експертизи є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.
З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою у порядку, передбаченому ч.2 ст. 40 ЦК України та ст. 295-300 ЦПК України про визнання ОСОБА_2 недієздатним з 29 травня 2017 року, а саме дати визнання його інвалідом 3-ьої групи довічно.
Обгрунтовуючи доводи заяви, ОСОБА_1 зазначав, що виникла потреба встановлення ОСОБА_2 недієздатності саме із моменту встановлення йому 3-ьої групи інвалідності довічно, а саме з 29 травня 2017 року, оскільки саме із вказаної дати ОСОБА_2 , який був не взмозі адекватно сприймати, аналітично та логічно осмислювати елементарні життєво-побутові ситуації по причині його неадекватності здійснював неодноразові право чини щодо позики грошей без оформлення розписок, а також відносно нього здійснено шахрайські дії щодо оформлення кредиту на суму еквівалентну 2 000 Євро. Відносно даної події відкрито кримінальну справу за ознаками ст. 190 КК України, яка знаходиться у провадженні Смілянського відділу поліції № 2 Черкаського РУ ГУ НП у Черкаській області. 
Аналогічного змісту доводи приведені і в апеляційній скарзі щодо необгрунтованості ухвали суду першої інстанції. 
Питання, на які заявник ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 бажає отримати відповідь, мають безпосередній зв`язок з вказаною підставою заяви, і на них можна отримати відповідь лише експертним шляхом, призначивши судову експертизу.
Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.
Встановлення обставин щодо психічного стану позивача на день встановлення ОСОБА_2 3-ьої групи інвалідності, а саме 29 травня 2017 року входить у предмет доказування для захисту порушених прав ОСОБА_2 . 
Висновок суду про те, що заявником не надано доказів щодо необхідності визнання особи недієздатною саме із дати встановлення інвалідності не ґрунтується на встановлених обставинах справи та не містить передбачених ч. 2 ст. 40 ЦК України підстав та доказів для їх підтвердження є помилковим та не може залишатися в силі. 
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а тому підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду підлягає зміні шляхом доповнення резолютивної частини питанням: «Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним захворюванням та чи міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними із дати 29 травня 2017 року, а саме з дати визнання його інвалідом третьої групи довічно?».
В іншій частині ухвала суду підлягає залишенню без зміни, в тому числі і в частині формулювання судом першої інстанції двох питань, які поставлені перед експертом для всебічного та повного дослідження обставин у справі. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 задоволити частково.
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Смілянської міської ради Черкаської області, КНП «Смілянська міська поліклініка», КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Назаренко Марина Петрівна про визнання ОСОБА_2 недієздатним змінити, доповнивши її резолютивну частину абзацом:
«Чи хворіє ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним захворюванням та чи міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними із дати 29 травня 2017 року, а саме з дати визнання його інвалідом третьої групи довічно?» 
В іншій частині ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного  судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.  

Повний текст постанови складено 08 вересня 2021 року.

Головуючий                                                        В.Г. Бородійчук        

Судді                                                                        Л.В. Нерушак

                                                                
                                                                       Л.І. Василенко