ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5126/21 Справа № 185/5871/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів
       В обґрунтування позову зазначила, що 22 грудня 2011 року з відповідача на користь позивача судом було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття. 
       Згідно розрахунку державної виконавчої служби, станом на 31.07.2020 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 72624,33 грн. При цьому, загальна сума пені за травень-грудень 2017 року, 2018 рік, січень-липень 2020 року складає 58090,78 грн.
       Враховуючи зазначене, позивачка просила суд стягнути на її користь пеню за заборгованістю по аліментам у розмірі 58 090,78 грн.
       Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів — задоволено частково. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 29 000 грн.
       В іншій частині позовних вимог відмовлено.
       Вирішено питання щодо судових витрат .
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити, зменшивши розмір пені за прострочення сплати аліментів до 1 000 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів. 
Зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів, на яку нараховувалася пеня, виникла з поважних причин, а саме через зміну його сімейного, матеріального стану, а також стану здоров`я. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2011 року (справа № 2-5197/2011) з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).
       Згідно розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Савенко О.О., заборгованість відповідача зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження та на липень 2020 року складає 72 624,33 грн (а.с.8). 
       Відповідач погодився з відомостями, зазначеними у розрахунку державного виконавця.
       Вивчивши наданий позивачем розрахунок суд першої інстанції не погодився з ним.
       Суд виходить з наступного розрахунку, враховуючи те, що позивач розраховував пеню станом на 01.09.2020:
       за травень 2017 року на суму 380,87 грн з 01.06.2017 по 01.08.2018 (день погашення заборгованості за травень 2017 року, оскільки відповідачем було внесено за серпень 2018 року більше ніж щомісячний платіж), 426 днів всього: 1622,51 грн = 380,87 грн х 1% х 426 днів);
       за червень 2017 року на суму 1686,71 грн з 01.07.2017 по 01.08.2018 396 днів, всього 6679,37 грн., на суму 39,58 грн (3000-972-380,87-1686,71) з 02.08.2018 по 01.10.2018 60 днів, всього 23,75, а всього за червень 2017 року – 6679,37+23,75 = 6703,12;
       за липень 2017 року на суму 1776,5 грн з 01.08.2017 по 01.10.2018 пеня складає: 7567,89грн., на суму 1208,92 грн з 02.10.2018 по 01.11.2018 пеня складає: 362,68 грн, на суму 349,92 грн з 02.11.2018 по 01.07.2019 пеня складає 843,31 грн, а всього за липень 2017 року - 8773,88 грн;
       за серпень 2017 року на суму 1776,5 грн з 01.09.2017 по 01.07.2019 пеня складає 11867,02 грн.
       за вересень 2017 року на суму 1776,5 грн з 01.10.2017 по 01.07.2019 пеня 11334,07 грн, на суму 34,25грн з 02.07.2019 по 01.09.2020 пеня складає 365,11 грн;
       за жовтень 2017 року на суму 1914,25 грн з 01.11.2017 по 01.09.2020 ( 1035 днів) пеня складає 19812,49 грн;
       за листопад 2017 року на суму 1914,25 грн з 01.12.2017 по 01.09.2020 ( 1005 днів) пеня складає 19238,21 грн;
       за грудень 2017 року на суму 1914,25 грн з 01.01.2018 по 01.09.2020 ( 974 днів) пеня складає 18644,8 грн;
       за січень 2018 року на суму 1914,25 грн з 01.02.2018 по 01.09.2020 ( 943 днів) пеня складає 18051,38 грн;
       за лютий 2018 року на суму 1914,25 грн з 01.03.2018 по 01.09.2020 ( 915 днів) пеня складає 17515,39 грн;
       за березень 2018 року на суму 1914,25 грн з 01.04.2018 по 01.09.2020 ( 884 днів) пеня складає 16921,97 грн;
       за квітень 2018 року на суму 1914,25 грн з 01.05.2018 по 01.09.2020 ( 854 днів) пеня складає 16347,7 грн;
       за травень 2018 року на суму 1914,25 грн з 01.06.2018 по 01.09.2020 ( 823 днів) пеня складає 15754,28 грн;
       за червень 2018 року на суму 1914,25 грн з 01.07.2018 по 01.09.2020 ( 793 днів) пеня складає 15180 грн;
       за липень 2018 року на суму 972 грн з 01.08.2018 по 01.09.2020 ( 762 днів) пеня складає 7406,64 грн;
       за серпень 2018 року на суму 0 грн з 01.09.2018 по 01.09.2020 ( 731 днів) пеня складає 0 грн;
       за вересень 2018 року на суму 972 грн з 01.10.2018 по 01.09.2020 ( 701 днів) пеня складає 6813,72 грн;
       за жовтень 2018 року на суму 0 грн з 01.11.2018 по 01.09.2020 ( 670 днів) пеня складає 0 грн;
       за листопад 2018 року на суму 0 грн з 01.12.2018 по 01.09.2020 ( 640 днів) пеня складає 0 грн;
       за грудень 2018 року на суму 730,75 грн з 01.01.2019 по 01.09.2020 ( 609 днів) пеня складає 4450,27 грн;
       за січень 2019 року на суму 2316,5 грн з 01.02.2019 по 01.09.2020 ( 578 днів) пеня складає 13389,37 грн;
       за лютий 2019 року на суму 2316,5 грн з 01.03.2019 по 01.09.2020 ( 550 днів) пеня складає 12740,75 грн;
       за березень 2019 року на суму 816,5 грн з 01.04.2019 по 01.09.2020 ( 519 днів) пеня складає 4237,64 грн;
       за квітень 2019 року на суму 1023,5 грн з 01.05.2019 по 01.09.2020 ( 489 днів) пеня складає 5004,92 грн;
       за травень 2019 року на суму 1023,5 грн з 01.06.2019 по 01.09.2020 ( 458 днів) пеня складає 4687,63 грн;
       за червень 2019 року на суму 2523,5 грн з 01.07.2019 по 01.09.2020 ( 428 днів) пеня складає 10800,58 грн;
       за липень 2019 року на суму 0 грн з 01.08.2019 по 01.09.2020 ( 397 днів) пеня складає 0 грн;
       за серпень 2019 року на суму 1189,25 грн з 01.09.2019 по 01.09.2020 ( 366 днів) пеня складає 4352,66 грн;
       за вересень 2019 року на суму 1189,25 грн з 01.10.2019 по 01.09.2020 ( 336 днів) пеня складає 3995,88 грн;
       за жовтень 2019 року на суму 1132,25 грн з 01.11.2019 по 01.09.2020 ( 305 днів) пеня складає 3453,36 грн;
       за листопад 2019 року на суму 2832,25 грн з 01.12.2019 по 01.09.2020 ( 275 днів) пеня складає 7788,69 грн;
       за грудень 2019 року на суму 2832,25 грн з 01.01.2020 по 01.09.2020 ( 244 днів) пеня складає 6910,69 грн;
       за січень 2020 року на суму 2832,25 грн з 01.02.2020 по 01.09.2020 ( 213 днів) пеня складає 6032,69 грн;
       за лютий 2020 року на суму 2832,25 грн з 01.03.2020 по 01.09.2020 ( 184 днів) пеня складає 5211,34 грн;
       за березень 2020 року на суму 2832,25 грн з 01.04.2020 по 01.09.2020 ( 153 днів) пеня складає 4333,34 грн;
       за квітень 2020 року на суму 2832,25 грн з 01.05.2020 по 01.09.2020 ( 123 днів) пеня складає 3483,67 грн;
       за травень 2020 року на суму 2832,25 грн з 01.06.2020 по 01.09.2020 ( 92 днів) пеня складає 2605,67 грн;
       за червень 2020 року на суму 2832,25 грн з 01.07.2020 по 01.09.2020 ( 62 днів) пеня складає 1756 грн;
       за липень 2020 року на суму 2832,25 грн з 01.08.2020 по 01.09.2020 ( 31 днів) пеня складає 878 грн;
       а всього пеня з урахуванням внесених за цей час коштів складає 295 264,35 грн.
       Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції встановив наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів, однак врахував його майновий стан та стан здоров`я та, з урахуванням положень ст. 196 СК України, зменшив розмір пені до 29 000 грн.
       Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.
       Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
       За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
       Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
       Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.
       При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
       Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.
       З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.
       Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).
       Як роз`яснено у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.
       Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.
       Встановлено, що згідно розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Савенко О.О., заборгованість відповідача зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження та на липень 2020 року складає 72 624,33 грн (а.с.8). 
       Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
       З урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду розмір пені, за період за травень 2017 року по по липень 2020 року, складає 295 264,35 грн.
       Частиною 1 ст. 196 СК України чітко і безальтернативно встановлено розмір стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами, тому сума пені не може бути більшою за 72 624,33 грн 
       Позивачкою, заявлено вимоги про стягнення пені за заборгованістю по аліментам у розмірі 58 090,78 грн.
       Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом першої інстанції прийнято до уваги, положення ст. 196 Сімейного кодексу та ч.1 ст. 13 ЦПК України, враховано надані відповідачем квитанції щодо сплати аліментів, виписку із медичної карти амбулаторного хворого від 13.01.2021 року, відповідно до якої, останній з січня 2016 року хворіє та має діагноз – F20.00 (параноїдна шизофренія).
Також, враховано, що в рішенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року (справа № 185/1633/20, провадження № 2/185/2058/20), яке набрало законної сили 30.11.2020 року, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача народився син - ОСОБА_5 .
       У зв`язку із зазначеним вище, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач несе додаткові витрати на своє лікування та утримання іншої дитини, що безпосередньо впливає на його матеріальний стан. Однак, позивач своєчасно не звертався до суду з позовами про зменшення розміру аліментів та/або розміру заборгованості, хоча й мав таку можливість.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зменшення розміру пені за прострочення сплати аліментів, оскільки наведені у апеляційній скарзі обставини були враховані місцевим судом при зменшенні розміру пені.
       Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
       Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року – залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: