ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/6209/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),
суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2021 (постановлену суддею Бєлік В.Г., м. Дніпро) у справі № 904/6209/21
за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро    
до Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ, м. Дніпро 
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію у загальному розмірі 68 098,31 грн.   

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2021 у справі №904/6209/21 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ заборгованості за поставлену електричну енергію у загальному розмірі 68 098,31 грн. (60 563,61 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію; 3 803,06 грн. - пеня; 836,28 грн. - 3% річних; 2 895,36 грн. - інфляційних втрат) та судового збору в сумі 227,00 грн.    
Не погодившись із прийнятою ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповнотою та неправильністю встановлення обставин справи, неправильне дослідження доказів у справі, просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2021 у даній справі та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області. 
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції здійснений висновок, який не відповідає матеріалам і обставинам справи, зокрема що заявником не виконані вимоги п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України щодо додання до заяви про видачу судового наказу копії договору, укладеного в письмовій формі (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
Так, 24.07.2020 між Постачальником (заявником) та Споживачем (боржником) було укладено договір № 003072/2020 про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг (далі - Договір) у паперовій формі. У Договорі містяться підпис, відбиток печатки та реквізити як Постачальника, так і Споживача; завірену належним чином копію договору від 24.07.2020 № 003072/2020 про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг, укладеного у паперовій формі між Постачальником та Споживачем, Заявником було надано до суду першої інстанції.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що у заяві про видачу судового наказу Заявник посилався на згоду укласти публічний договір шляхом зазначення його в рахунках на оплату, однак не надав докази отримання цих рахунків Споживачем.
Втім, дане формулювання суду першої інстанції не відповідає дійсності, оскільки Договір від 24.07.2020 № 003072/2020 про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг, укладений у паперовій формі між Постачальником та Споживачем, не являється публічним у зв`язку з тим, що відповідно до п. 3.1.7. ПРРЕЕ договір укладений на індивідуальних умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, тому надавати докази суду першої інстанції, які підтверджують факт приєднання до публічного договору, у даному випадку Заявник не був зобов`язаний.
Апелянт вважає, що докази, додані до заяви про видачу судового наказу, не були досліджені та оцінені судом першої інстанції у відповідності зі ст. 86 ГПК України, що призвело до неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а звідси - висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Відповідач у справі - Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ - відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.263 ГПК України, не скористався, що, в свою чергу, на підставі ч.3 ст.263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення (ухвали) суду першої інстанції. Про надання строку для подачі відзиву повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали на електронну адресу відповідача mail@dduvs.in.ua . 

Відповідно до  протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021, справу №904/6209/21 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.07.2021 (колегією суддів у складі: головуючий, доповідач - Іванов О.Г., судді - Дармін М.О., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2021 у справі  № 904/6209/21; з урахуванням приписів ч.2 ст.271 ГПК України апеляційну скаргу вирішено розглядати у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін; сторонам наданий строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань. 
25.08.2021 розпорядженням в.о. керівника апарату суду відповідно до пункту  2.4.6  Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/6209/21 у зв`язку з відпусткою судді Чус О.В. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021, справу №904/6209/21 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Антонік С.Г. та ухвалою суду від 01.09.2021 прийнято до провадження вказаним складом судом. 

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
У липні 2021 року до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги"  про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ заборгованості за поставлену електричну енергію у загальному розмірі 68 098,31 грн., з яких: 60 563,61 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію; 3 803,06 грн. - пеня; 836,28 грн. - 3% річних; 2 895,36 грн. - інфляційних втрат.
Заява обґрунтована наявністю неоплаченої боржником заборгованості за поставлену йому Постачальником універсальних послуг (заявником) за договором №003072/2020 від 24.07.2020, укладеним між сторонами, електричної енергії.
Так, Постачальник належним чином виконав свої зобов`язання за договором, зокрема протягом грудня 2020 року поставив електричну енергію в об`ємах 132 709 кВт/год на суму 355 342,13 грн. з ПДВ.
Вказані обсяги споживання електричної енергії підтверджені довідкою оператору системи розподілу - АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", зокрема, щодо обсягів розподіленої електричної енергії по ЕІС-кодам точок комерційного обліку об`єктів Споживача за адресою постачання: м. Дніпро, проспект Гагаріна, буд. 26.
31.12.2020 Постачальником видано Рахунок про сплату заборгованості за грудень 2020 року № 252000374420 від 31.12.2020. Термін сплати рахунку встановлено до 15 січня 2021.
За споживання електричної енергії за період грудня 2020 року Боржником оплачено 294 778,52 грн.
Таким чином, заборгованість за постачання електричної енергії за період грудня 2020 року складає: 355 342,13 грн. (борг за грудень 2020 р.) - 294 778,52 грн. (оплата за грудень 2020 р.) = 60 563,61 грн.
З метою досудового врегулювання погашення існуюючої заборгованості, Постачальником листом від 25.02.2021 №13431/DNMP направлена споживачу вимога про сплату заборгованості за використану електричну енергію та повторно у квітні 2021 року надсилався рахунок про сплату заборгованості.
Втім, вимога залишена без відповіді, на день звернення із заявою погашення заборгованості споживачем не відбулось.
Пунктом 6.1. Комерційної пропозиції передбачено, що за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику універсальних послуг пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.
В зв"язку з викладеним, заявником на суму боргу в розмірі 60 563,61 грн нараховано пеню в сумі 3803,06 грн. за період з 16.01.2021 по 02.07.2021, а також 836,28 грн. - 3% річних за цей же період і 2 895,36 грн. втрат від інфляції за період лютий-травень 2021 року.
Як вже зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2021 у справі №904/6209/21 заявнику відмовлено у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ заборгованості за поставлену електричну енергію у загальному розмірі 68 098,31 грн.  

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст.207, 626, 628, 633, 634, 638 ЦК України, п.3 ч.3 ст.152 ГПК України та дійшов висновку, що заявником до заяви про видачу судового наказу не надано копії договору, укладеного у письмовій формі, за яким пред"явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості. Також не надано тексту договору-приєднання до публічного договору, а посилання заявника на згоду укласти публічний договір шляхом зазначення його в рахунках на оплату є безпідставним, оскільки не надано доказів отримання цих рахунків відповідачем, а, відтак, і обізнаності з їх змістом, як не надано заявником інших доказів приєднання відповідача до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. 

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Відповідно до положень ч. 2  ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
За змістом статей  147  і  148 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених      статтею 148 Господарського процесуального кодексу України. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Згідно із        статтею 148 Господарського процесуального кодексу України    судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
У        статті 150 Господарського процесуального кодексу України      наведені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, згідно з якими заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців),  а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до пункту 1 частини 1    статті 152 Господарського процесуального кодексу України    суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог    статті 150 цього Кодексу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2  статті 152 Господарського процесуального кодексу України).
Так, відповідно до досліджених матеріалів справи і заяви, колегією суддів встановлено, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" Постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429, видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у відповідності із Законом та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.
Відповідно до п. 1.2.8. ПРРЕЕ Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" було опубліковано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у газеті "Вісті Придніпров`я" від 06.11.2018 № 84 (1984), а також розміщено на офіційному веб-сайті https://dnep.com.ua (нині - https://dp.yasno.com.ua).
У пункті 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Пунктом 3.2.9. ПРРЕЕ передбачено, що споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії має обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Така комерційна пропозиція є невід`ємним додатком до договору.
Згідно п.3.1.7 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. 
Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. 
Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ є державною організацією, у зв"язку з чим, відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг на індивідуальних умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника. 
З урахуванням наведеного, 24.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (заявник, постачальник) та Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (боржник, споживач) укладено договір №003072/2020 про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг (далі - Договір) у письмовій формі, відповідно до умов якого постачальник універсальних послуг продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику універсальних послуг вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.1.1 договору).  
За п.1.3 договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період з 01.07.2020 по 31.12.2020 становить 790 000 кВт/год, у тому числі: для споживачів 2 класу напруги - 635 000 кВт/год; для категорії споживачів "Гуртожиткам (які підпадають під визначення "населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку") - 155 000 кВт/год та відповідає очікуваному обсягу електричної енергії, заявленому оператору системи розподілу або Постачальнику універсальних послуг  за формою, затвердженою цим Договором. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. 
Умовами п.п.2.1, 2.2 договору визначений строк постачання товару: з 01.07.2020 по 31.12.2020; місце постачання товару: 49005, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Гагаріна, 26.  
Також, Споживачем була обрана та підписана комерційна пропозиція постачальника універсальних послуг ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" "Бюджетна закупівля" (далі - Комерційна пропозиція), яка є Додатком 2 до Договору.
Відповідно до бази даних споживачів постачальника, особовому рахунку Споживача присвоєно №521000038100.
Умови Договору відповідають вимогам Закону та ПРРЕЕ.
Розділом 4 ПРРЕЕ передбачений Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії, відповідно до якого, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Послуги оператора системи оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.
Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.
Оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника.
Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).
Умовами п.4.1 договору визначено, що споживач розраховується з Постачальником універсальних послуг за електричну енергію за ціною, що на дату укладення цього договору становить: 
- для споживачів 2 класу напруги - 2 грн. 32130 коп., в тому числі ПДВ 0,38688 грн за 1 кВт/год;
- для категорії споживачів "Гуртожитки (які підпадають під визначення "населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку") - 0 грн. 90 коп., в тому числі ПДВ 0,15 грн. за 1 кВт/год. 
За п.4.3 договору ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником універсальних послуг у розрахункових документах про оплату електричної енергії за цим договором. 
Згідно п. 4.15. Договору, оплата розрахункового документу Постачальника універсальних послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в розрахунковому документі, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього розрахункового документу, або в строк визначений в комерційній пропозиції, прийнятій Споживачем.
У п. 5.1. Комерційної пропозиції зазначено, що оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду, не залежно від дати отримання рахунку від Постачальника.
У разі неодержання рахунку, Споживач самостійно оформляє платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі у строки передбачені умовами даного розділу.
Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 4.13. Договору).
Відповідно до пп. 1 п. 5.2. Договору, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору.
Згідно пунктів 4.3., 4.13., 5.1.2.30 ПРРЕЕ обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018          виконує відповідний оператор систем розподілу (далі - ОСР).
За п.12.1 договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє по 31. Грудні 2020 року, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов"язань за договором. Відповідно до частини 3 ст.631 ЦК України умови договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами з 01.07.2020.
Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відтак, висновок господарського суду про ненадання заявником разом із заявою про видачу судового наказу копії договору, укладеного у письмовій формі, за яким пред"явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості повністю не відповідає фактичним обставинам справи.
Крім того, з урахуванням п.3.1.7 ПРРЕЕ, є безпідставними посилання суду першої інстанції на ненадання заявником тексту договору-приєднання до публічного договору, оскільки сторонами підписаний договір у письмовій формі саме з підстави його укладення на умовах відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника. 
Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" дотримано вимоги пункту 3 частини 3  статті 150  Господарського процесуального кодексу України  щодо додатків, які подаються до заяви про видачу судового наказу, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Відповідно до п.33 ч.1 ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, зокрема, має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1  статті 275 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2021 у справі №904/6209/21 прийнята з порушенням норм законодавства, а тому підлягає скасуванню, а справа поверненню до Господарського суду Дніпропетровської області для вирішення питання про видачу судового наказу за заявою ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги".
Оскільки    ухвала    господарського    суду першої інстанції підлягає скасуванню      з направленням справи для продовження розгляду      до суду першої інстанції, тому розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом заяви про видачу судового наказу, має бути здійснено господарським    судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами    статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням того, що ухвала про відмову у видачі судового наказу, передбачена п.1 ч.1 ст.255 ГПК України, не відноситься до переліку ухвал, що можуть бути оскаржені після апеляційного перегляду в касаційному порядку за приписами п.2 ч.1 ст.287 ГПК України, то постанова апеляційного господарського суду не підлягає касаційному оскарженню.  
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 271, 275, 277, 280, 282-284  ГПК України, суд   
                                                       
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" - задовольнити.
Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2021  у справі №904/6209/21 - скасувати.
Справу №904/6209/21 повернути до Господарського суду Дніпропетровської області для вирішення питання про видачу судового наказу.
Розподіл судових витрат, в тому числі по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги, здійснити Господарському суду Дніпропетровської області за наслідками розгляду заяви по суті в порядку ст.129 ГПК України. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню виключно у випадках, передбачених ст.287 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.09.2021.

Головуючий суддя                                                                                                       О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                              М.О. Дармін

Суддя                                                                                                                              С.Г. Антонік