Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
9 липня 2021 року
м. Київ
справа № 279/513/21
провадження № 51-3319 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 
суддів                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
обвинуваченого                             ОСОБА_5 
захисника                                        ОСОБА_6 
розглянувши подання Житомирського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019060000000347, за обвинуваченням ОСОБА_5  у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі – КК), ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 209 КК, разом з ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 червня 2021 року на розгляд до одного із судів Одеської області, 
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) надійшло подання Житомирського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на розгляд одного з суддів Одеської області. 
Подання мотивовано тим, що найбільш тяжким злочином, в якому обвинувачуються особи у в казаному кримінальному проваджені є злочин, який передбачений ч. 3 ст. 209 КК України. У подані Житомирського апеляційного суду вказано, що зі змісту обвинувального акту місце вчинення даного злочину встановити неможливо, адже обвинувальний акт складено без цієї інформації, в ході відображення складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, зокрема з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення передбаченого ч. 3              ст. 209 КК та викладу формулювання обвинувачення не представляється за можливе встановити місце вчинення кримінального правопорушення, для можливості визначення територіальної юрисдикції суду. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 209  КК є похідним від злочину, що передбачений ст. 246 КК, котрий був завершений у Одеській області. У зв`язку з цим  територіальна підсудність повинна бути визначена за одним з судів Одеської області. 
У судове засідання з`явилися обвинувачений ОСОБА_5 та захисник                      ОСОБА_6 , які підтримали позицію суду. Інші учасники судового провадження не з`явилися в судове засідання, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду подання не надійшло. 
У запереченні, поданих прокурором, викладена незгода з доводами подання. Прокурор вказує на те, що в обвинувальному акті чітко зазначене місце вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК, а саме: м. Коростень, вул. Грушевського,             буд. 36, а доводи, з приводу необхідності передачі кримінального провадження за місцем вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КПК не ґрунтуються на вимогах закону.
Перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши надані касаційному суду матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню                 з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, – суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
За правилами ч. 1 ст. 34 КПКкримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження. 
Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як убачається з наданих матеріалів, до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12019060000000347 від 11 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Судовий розгляд у цьому провадженні не розпочато.
Найбільш тяжким із інкримінованих ОСОБА_5 злочинів є злочин, передбачений             ч. 3 ст. 209 КК України.
Згідно обвинувального акта, легалізація доходів, отриманих злочинним шляхом, полягала у здійсненні членами організованої групи у період з 8 листопада 2019 року по 14 лютого 2020 року фінансових операцій по перерахуванню грошових коштів, отриманих за реалізацію SIA «GLOBAL TRADE DEVELOPMENT CO» незаконно порубаної деревини, з розрахункового рахунку ТОВ «Вуд експорт ЮА» на розрахункові рахунки ФОП ОСОБА_10 ФОП ОСОБА_11 .
У подальшому, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей у складі організованої групи, ОСОБА_7 , маючи у своєму розпорядженні ключі доступу до розрахункових рахунків у програмному комплексі «Клієнт-Банк» AT «РВС Банк» клієнтів ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_12 , використовуючи вказані ключі доступу здійснила фінансові операції по перерахунку грошових коштів з рахункового рахунку ФОП ОСОБА_10 на картковий рахунок                                               ФОП ОСОБА_10 :  8 листопада2019 - в сумі 148 000 грн., 11 листопада                          2019 року - в сумі 112 000 грн (в загальній сумі 260000 грн) та 14 лютого 2020 року  з рахункового рахунку ФОП ОСОБА_11 на картковий рахунок                                                ФОП ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 100 000 грн.
Після цього, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи у складі злочинної групи, виконуючи відведену йому роль, 15 лютого 2020 року о                    12 год 22 хв, маючи у своєму розпорядженні платіжну картку клієнта АТ «РВС Банк» видану ФОП ОСОБА_11 , усвідомлюючи те, що грошові кошти, що знаходяться на рахунку ФОП ОСОБА_11 , здобуті злочинним шляхом, перебуваючи у приміщенні Коростенського відділення АТ «РВС Банк» за адресою: м. Коростень, вул. Грушевського, буд. 36, через POS-термінал здійснив зняття готівкових коштів в сумі 95000 грн, чим отримав у фактичне володіння майно, здобуте злочинним шляхом. 
Отже, найбільш тяжкий серед інкримінованих ОСОБА_5 злочинів був завершений за адресою: АДРЕСА_1 , а доводи, викладенні у поданні  про відсутність у обвинувальному акті місця закінчення вчинення вказаного злочину, спростовуються матеріалами даного кримінального провадження. 
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалось слідчими СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області та обвинувальний акт затверджено прокурором Житомирської обласної прокуратури.
Доводи подання, що підсудність має визначатись за місцем вчинення предикатного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України не відповідають положенням ч. 1 ст. 32 КПК України.
Враховуючи викладене, підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК для передачі кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,                     ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із Коростенського міськрайонного суду Житомирської області до одного з судів Одеської області, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 32, 34 КПК, Суд
постановив:
Подання Житомирського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019060000000347, за обвинуваченням ОСОБА_5   у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі – КК), ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 209 КК, разом з ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 червня 2021 року на розгляд до одного із судів Одеської області залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                                 ОСОБА_3