УХВАЛА

30 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/2739/21
адміністративне провадження № К/9901/29183/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Білак М.В.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі №380/2739/21 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денисової Л.Л., Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду і не вирішення його скарги від 05 жовтня 2020 року за правилами частини першої статті 19 та статті 20 Закону України «Про звернення громадян», що призвело до порушення його прав, гарантованих статтею 40 Конституції України та пунктом 6 частини першої статті 18 Закону України «Про звернення громадян» в поєднанні з частиною першою статті 20 Закону України «Про звернення громадян»;
- зобов`язати відповідача вирішити скаргу ОСОБА_1 від 05 жовтня 2020 року за правилами частини першої статті 19 та статті 20 Закону України «Про звернення громадян», з урахуванням частини четвертої статті 245 КАС України та без порушення заборони, встановленої частиною четвертою статті 7 Закону України «Про звернення громадян»;
- визнати протиправною бездіяльність щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 03 вересня 2020 року зареєстрованої 10 вересня 2020 року Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за №0-14986.3/20;
- зобов`язати відповідача надіслати ОСОБА_1 через пошту відповідь на його скаргу від 03 вересня 2020 року, зареєстровану Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за №0-14986.3/20 від 10 вересня 2020 року;
- визнати повністю протиправну відповідь начальника Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини І. Попович від 28 січня 2021 року №133.6/0/25.5/21/НД/30.2.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо ненадання відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 03 вересня 2020 року в строки встановлені Законом України «Про звернення громадян»;
Зобов`язано Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надати ОСОБА_1 обґрунтовану письмову відповідь на скаргу від 03 вересня 2020 року в строки встановлені Законом України «Про звернення громадян».
Визнано протиправну бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, яка виявилася у несвоєчасному наданні відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 05 жовтня 2020 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі №380/2739/21 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме в апеляційній скарзі не зазначено реєстраційного номера облікової картки платника податків та до не додано документа про сплату судового збору.
Скаржнику надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених в ній недоліків апеляційної скарги.
На виконання вимог вказаної ухвали, в межах наданого судом строку, на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду скаржником надіслано заяву, вимогами якої є врахувати зазначення в цій заяві реєстраційного номера облікової картки платника податків належним усуненням недоліків апеляційної скарги, звільнивши від сплати судового збору. Вимоги заяви про звільнення від сплати судового збору скаржник обґрунтував тим, що судом при вирішенні клопотання про звільненні від сплати судового збору, заявленого в апеляційній скарзі, з урахуванням долучених доказів, невірно обраховано кількість позовних вимог та співвідношення необхідного до сплати судового збору за подання апеляційної скарги з майновим станом скаржника.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року апеляційну скарги ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі №380/2739/21 було повернуто, оскільки апелянт не усунув вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач звернувся до Верхового Суду з касаційною скаргою.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, звертаючись до апеляційного суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідала вимогам статті 296 КАС України в частині зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків та надання документу про сплату судового збору.
Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Однак, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його задоволення, з тих підстав, що згідно наданої довідки про доходи позивача за 2020 рік, наявної у матеріалах справи та додатково долученої скаржником до клопотання, розмір його пенсії становить 4990,46 грн (разом за рік 59885,52 грн), тобто розмір необхідного до сплати за подання апеляційної скарги судового збору (1362,00 грн) не перевищує 5% річного доходу скаржника за попередній календарний рік.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Втім, апелянт недоліки апеляційної скарги усунув частково, лише зазначив реєстраційний номер облікової картки платника податків, а щодо сплати судового збору не погодився з розрахунком суми та вважав, що розмір має бути більшим ніж зазначив суд апеляційної інстанції, а отже все таки перевищує 5% річного доходу скаржника за попередній календарний рік. На думку скаржника, він має бути звільнений від сплати судового збору за приписами пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».
Частиною п`ятою статті 296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. 
Відповідно до приписів статті 298 КАС України у випадку оформлення апеляційної скарги з порушенням вимог, встановлених  статтею 296 цього Кодексу, до такої скарги застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як слідує з ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року апеляційна скарга повернута апелянту у зв`язку із не усуненням недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 24 травня 2021 року, а саме - несплатою судового збору.
Оскільки вимоги суду, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху не були виконані апелянтом, то суд повернув касаційну скаргу.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Щодо заявленого клопотання ОСОБА_1 про об`єднання в одне провадження справ №380/2739/21 та №380/3161/21 на підставі статті 172 КАС України суд касаційної інстанції зазначає наступне.
За приписами положень статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:
1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;
2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;
3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.
Тобто, нормами КАС України не визначено повноважень у суду касаційної інстанції щодо об`єднання справ в одне провадження, а тому у задоволенні клопотання скаржника слід відмовити. З огляду на вказане, суд не надає оцінку ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі 380/3161/21.
На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України, Верховний Суд  

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі №380/2739/21 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денисової Л.Л., Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про об`єднання справ №380/2739/21 та №380/3161/21 в одне провадження відмовити.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	В.М. Соколов М.В. Білак  А.Г.Загороднюк