15.07.21
22-ц/812/1260/21
Єдиний унікальний номер справи 489/2996/20                 Головуючий по 1 інстанції Кирильчук О.І.
Провадження 22-ц/812/1260/21                                    Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.

П О С Т А Н О В А 
І м е н е м У к р а ї н и
15 липня 2021р.                                                м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі: 
Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О., 
секретар судового засідання – Андрієнко Л.Д. 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка є законним представником ОСОБА_2 
на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2021 року 
за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

        в с т а н о в и л а :
В червні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» ( далі - ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 17359,89 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 1512,28 грн. втрат від інфляції, 649,83 грн. трьох відсотків річних.
Позивач зазначав, що в опалювальних сезонах 2016 - 2020 роках здійснював постачання теплової енергії до будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. З метою забезпечення теплом об`єктів житла та інших об`єктів на початку опалювальних сезонів 2016- 2020 років, після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8 С і нижче, на виконання рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 270 р від 17.10.2016 р., № 830 від 11.10.2017 р., № 1053 від 05.11.2018 р., № 1078 від 11.10.2019 р. були розпочаті опалювальні сезони та підписані наряди від 21.10.2016 р., від 28.10.2017р., від 09.11.2018р., від 24.10.2019 р., що свідчить про підключення до системи опалення.
На ім`я ОСОБА_2 був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 для розрахунків за надані послуги теплопостачання та видано розрахунковий документ, за яким він проводив часткову оплату.
Нарахування відповідачу сум оплати за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2016 р. по 01 травня 2020 р. здійснювалося за тарифами зазначеними у постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Так, позивач надав відповідачу за період з 01 грудня 2016 р. по 01 травня 2020 р. теплову енергію на суму 33537,88 грн., яка частково була сплачена відповідачем у сумі 15735,10 грн.
Надіслане ОСОБА_2 попередження (в порядку досудового врегулювання сплати боргу) № 463-ф6 від 28 серпня 2019 року залишилось без задоволення та відповіді.
Посилаючись на викладене, та у зв`язку з неповним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач з урахуванням перерахунку та часткової оплати боргу відповідачем у сумі 15735,10 грн. просив про задоволення позову.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2021 року позов задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» 17359,89 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 1512,28 грн. втрат від інфляції, 694,83 грн. три відсотки річних, а всього 19567 грн. 
Судовий збір в розмірі 2102 грн. компенсовано ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» за рахунок держави.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка є законним представником ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» просило рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. 
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 червня 2005 року, виданого ЖКВ ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 18219, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_2 . Частка кожного із співвласників становить по 1/3.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 , який є батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 5253).
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 3001).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 червня 2010 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить на праві приватної власності 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 , після смерті батька ОСОБА_4 .
Згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26 листопада 2019 року співвласником квартири АДРЕСА_2 в розмірі 2/3 часток є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 14 червня 2005 року, виданого ЖКВ ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», та свідоцтва про право на спадщину 1-876, виданого 30 січня 2010 року Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту з надання адміністративних послуг ММР від 16 лютого 2018 року, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .
На ім`я відповідального квартиронаймача ОСОБА_2 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для розрахунків за надані послуги теплопостачання та видано розрахунковий документ (розрахункову книжку), по якій боржник повинен виконувати оплату.
ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» здійснювало постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період опалювальних сезонів 2016-2020 років, що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону ( а.с. 14-15).
28 серпня 2019 року ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» було надіслано на адресу відповідача попередження в порядку досудового урегулювання сплати боргу про необхідність сплати в п`ятиденний термін боргу в сумі 15051,41 грн. (а.с. 16,17).
З наданого позивачем розрахунку сума боргу ОСОБА_2 за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2016 року по 01 травня 2020 року складає 17359,89 грн.
31 січня 2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва (справа №489/132/20, номер провадження 2-н/489/59/20) відмовлено у видачі судового наказу за заявою ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2019 року по справі №489/1568/19 позовні вимоги  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього  ОСОБА_2 ,   про скасування незаконних нарахувань та закриття рахунку задоволені частково. Зобов`язано ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» скасувати нараховану оплату за централізоване постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 17 вересня 2018 року та послідуючі місяці і закрити особовий рахунок за вказаною адресою. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2019 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про покладення на ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» обов`язку скасувати нараховану оплату за централізоване постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 за період з 17 вересня 2018 року та наступні місяці та закрити особовий рахунок за вказаною адресою, постановлено в цій частині нове судове рішення. В позові ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» про покладення на ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» обов`язку скасувати нараховану оплату за централізоване постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 , за період з 17 вересня 2018 року та наступні місяці та закрити особовий рахунок за вказаною адресою відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін. Компенсовано ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» 1152,60 грн. судового збору за рахунок Державного Бюджету України.
Таким чином, між сторонами виник спір з приводу отримання позивачем належної оплати за надані останнім комунальні послуги.
Відносини з постачання теплової енергії регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630  (далі Правила), відповідними положеннями ЦК України.
В силу статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, відповідно до положень якої підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (статті 526 ЦК України).
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
Відповідно до пункту 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
За такого споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Ця оплата вноситься щомісяця.
Разом з цим, ОСОБА_1 , яка є законним представником ОСОБА_2 в суді першої інстанції було заявлено про застосування позовної давності.
Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з частиною 5 статті 261 ЦК України за забовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Частиною четвертою статті 267ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За такого, враховуючи, що позивачем було подано позов до суду 30 червня 2020 року позовні вимоги підлягають задоволенню лише з 01 липня 2017 року по 01 травня 2020 року. А тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню борг у сумі 16101,28 грн., 3 % річних – 336,54 грн. та втарти від інфляції – 1366,43 грн.
Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність боргу за теплову енергію за період з 17 вересня 2018 року, то зазначене не заслуговує на увагу, адже це питання вже було вирішено постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року, якою рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про покладення на ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» обов`язку скасувати нараховану оплату за централізоване постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 за період з 17 вересня 2018 року та наступні місяці та закрити особовий рахунок за вказаною адресою скасовано та в цій частині позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін. 
З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає зміні.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, сплачений позивачем судовий збір слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України у сумі 1912,61 грн.
Керуючись ст. ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка є законним представником ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2021 року змінити.
Позов Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 липня 2017 року по 01 травня 2020 року у сумі 16101,28 грн., 3 % річних – 336,54 грн. та втрати від інфляції – 1366,43 грн.
Компенсувати Приватному акціонерному товариству «Миколаївська теплоелектроцентраль» 1912,61 грн. судового збору за рахунок Державного бюджету України.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.
Повний текст постанови виготовлено 15 липня 2021 року         

Головуючий:                         Судді: