ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м. Харків

Справа № 645/5224/20
Провадження № 22-ц/818/3543/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого                Кругової С.С.,
Суддів                        Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :
Позивач: ОСОБА_1 ,
Відповідач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, 
Третя особа: Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України (в особі адвоката Марченко Ніни Миколаївни) на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 1 березня 2021 року, постановлене суддею Горпинич О.В.,

у цивільній справі за позовом про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Неприбуткової організації Моторне (транспортне) страхове бюро України на його користь матеріальний збиток від пошкодження належного йому автомобіля Опель Астра, реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті ДТП, що мала місце 10 квітня 2019 року, в сумі 5502,84 грн, стягнути на відшкодування моральної шкоди - 5000 грн та вирішити питання про судові витрати.

Позов мотивований тим, що 10 квітня 2019 року о 09 год. 30 хв., він, керуючи належним на праві власності технічно справним автомобілем «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_2 , приїхав по робочим справам до Фрунзенського районного суду м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького, 32/38. Припарковавши автомобіль він закрив його та пішов до суду де перебував до 12 години. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що ліве зовнішнє дзеркало заднього огляду повернуто спереду - назад, а на його корпусі зовні наявні подряпини пластмаси. На лівому передньому крилі автомобіля, на рівні арки колеса наявні деформації з металу та пошкодження фарби у вигляді подряпин спрямованих спереду - назад. Хоча очевидцем він не був, з урахуванням характеру та розташування і напрямку пошкоджень на автомобілі «Опель Астра», на даний автомобіль був скоєний наїзд водієм іншого легкового автомобілю, котрий в порушення вимог п.п. 10.9,13.1 ПДР України рухався заднім ходом без дотримання безпечного інтервалу. Очевидці ДТП не відомі. Позивач зазначав, що він повідомив органи поліції по телефону «102» про ДТП після чого охороняв місце ДТП до прибуття інспекторів ДПС. Близько 12 год. 35 хв. на місце ДТП прибув наряд ДПС з двох осіб. Перший - ст. сержант поліції Золотарьов В.В. склав схему ДТП та перелік зовнішніх пошкоджень, а другий - відібрав пояснення щодо обставин пригоди. Після чого, йому було запропоновано чекати результатів розшуку винуватця ДТП. Згідно листа начальника ДПП УПП в Харківській області Оганесяна Р. встановити другого учасника ДТП під час якого 10.04.2019 року пошкоджено належний йому автомобіль не вдалося. 11.04.2019 року позивач письмово повідомив свого страховика МСК і МТСБУ про настання страхового випадку, в межах одного місяця звернувся до МТСБУ із заявою про здійснення регламентованої виплати, для зменшення судових витрат, два рази повідомив відповідача про час і місце огляду належного йому автомобіля автотоварознавцем, надіслав до МТСБУ повторну заяву де була вказана точна сума матеріального збитку. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 9524 від 15.08.2019 року величина матеріального збитку, завданого йому, як власнику автомобіля Опель Астра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті ДТП складає 5502, 84 грн. Проте шкоду йому не відшкодовано. Позивач зазначав, що наведене ставлення робітників МТСБУ до нього суперечить вимогам ст.ст. 7,18 Закону України «Про звернення громадян», принизило його людську гідність, як водія зі стажем 45 років безаварійного керування автомобілем і постійного учасника заходів щодо обов`язкового страхування, викликало необхідність замість звичайного укладу життя додавати зусилля і нести невиправдані витрати заради відстоювання своїх прав та інтересів. Вважав, що неправомірними діями робітників МТСБУ йому завдані суттєва моральна шкода, компенсацію якої, з урахуванням характеру, ступеня і тривалості моральних страждань, визначено в сумі 5000 грн.

У відзиві на позов Моторне (транспортне) страхове бюро України зазначало, що позовна заява є необґрунтованою, недоведеною та такою, що містить порушення норм матеріального та процесуального права. Позивач не був визнаний потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді жодним документом, уповноваженою особою чи органом. У позовні заяві ОСОБА_1 зазначає, що він, вивчивши ст. ст. 28,39 п.п. «б», п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дійшов висновку про те, що шкода, заподіяна майну та шкода, заподіяна транспортному засобу не є тотожними термінами та поняття «майно» має вживатися лише до речей власника автомобіля, а не до самого транспортного засобу. Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана:
з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;
з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;
з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;
з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;
з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;
з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Представник відповідача зазначав, що поняття «майно» в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» включає у себе шкоду, пов`язану із пошкодженням транспортного засобу, а не стосується лише речей власника автомобілю підпунктом «б» п. 41.1 ст. 41 вищевказаного Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобам, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому середовищу. У зв`язку із чим у відповідача не виник обов`язок з відшкодування шкоди. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Вказана стаття встановлює вичерпний перелік обставин, за яких моральна шкода підлягає відшкодуванню з відповідача. Так як позивачем не долучено до матеріалів справи висновку судово-медичної експертизи щодо отримання шкоди здоров`я, така вимога щодо стягнення з МТСБУ моральної шкоди є неправомірною та такою, що не підлягає задоволенню. Норми законодавства дають підстави дійти висновку про те, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правової відповідальність не настає. На підставі викладеного просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачем надано відповідь на відзив, яка залучена до матеріалів справи.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 1 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Неприбуткової організації Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5502 гривні 84 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів  фонду захисту потерпілих не відшкодовує шкоду майну (транспортному засобу) у разі її заподіяння  невстановленим транспортним засобом, як таке що суперечить вимогам закону. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 Закону). Шкода заподіяна майну відмежовується від шкоди заподіяної транспортному засобу. Отже, обмеження відшкодування, передбачені п.п. «б» п. 41.1. ст. 41 Закону, стосується виключно шкоди, заподіяної майну, і не поширюються на шкоду, заподіяну транспортному засобу. Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд вважав, що позов ОСОБА_1 в частині відшкодування йому шкоди, завданої пошкодженням його транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є підставним та підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача 5502, 84 грн. Також, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до ст.26-1 Закону, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Таким чином, виходячи із системного аналізу зазначених норм Закону, суд вважає, що вимоги позивача у цій частині не підлягають до задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції Моторне (транспортне) страхове бюро України (в особі адвоката Марченко Ніни Миколаївни) звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням належного потерпілому транспортного засобу у результаті ДТП, на підставі положень підпункту «б» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ» не здійснюється, оскільки цей закон не покладає такого обов`язку на МТСБУ. Вважає, що транспортний засіб позивача є окремою рухомою річчю в розумінні положень ЦК України щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки і який відноситься до загальновживаного терміну «майно», особливим об`єктом якого вважається окрема річ. Отже, передбачені вказаним підпунктом обмеження обов`язку МТСБУ відшкодувати за рахунок коштів фонду спричинену потерпілому невстановленим ТЗ шкоду поширюється й на шкоду, завдану майну потерпілого пошкодженням чи знищенням його ТЗ.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, залишивши рішення суду без змін. 

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, 13 вересня 2019 року Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області повідомляли, що в результаті ДТП, яке мале місце 10 квітня 2019 року в м. Харкові на бульварі Богдана Хмельницького за участю автомобіля Опель Астра, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та невстановленого автомобіля, який покинув місце пригоди, працівниками ВРОМ ДТП управління було проведено ряд розшукових дій, спрямованих на встановлення водія останнього. Разом з тим зазначали, що встановити особу другого учасника вказаної ДТП, не вдалось. Також повідомляли, що відповідності положенням ст.. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», довідка про ДТП видається безпосередньо страховикам та Моторному (транспортному) страховому бюро України на підставі їх письмового запиту до уповноваженого підрозділу поліції, у межах території обслуговування якого сталася ДТП.

Тобто, судом встановлено, що 10 квітня 2019 року відбулося ДТП за участю автомобіля позивача на іншого невстановленого автомобіля, яке покинуло місце пригоди. 

Згідно схеми місця ДТП, складеного поліцейськими УПП в Харківській області ДПП, відбувся наїзд на припаркований транспортний засіб Опель Астра, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб марки «Опель Астра» державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .   
        
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 9524, складеного 15 серпня 2019 року, проведеного по заяві ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті ДТП складає 5 502,84 грн.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за цим законом є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону).

Згідно із статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) є гарантом відшкодування шкодина території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність (ст. 40 п. 40.1. Закону № 1961-IV, п. 1.4. Статуту МТСБУ, затвердженого Протоколом Загальних зборів членів МТСБУ від 24.01.2005 № 18, погодженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 01.02.2005 № 3470).

МТСБУ за рахунок коштів: фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; фонд страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяннятранспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України; така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» (ст. 41 п. 41.1. пп. «а», п. 41.2. пп. «в» Закону № 1961-IV).

Стаття 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Зокрема, відповідно до п.п. 37.1.3, 37.1.4, п. 37.1 ст. 37 цього закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, а також неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.28 цього Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана:
з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;
з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;
з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;
з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;
з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;
з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно до ст.29 цього ж Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пп.б п.41.1 ст.41 Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.
Між тим як зазначено вище, відшкодування шкоди транспортному засобу визначено іншою статтею Закону, а ніж ст.41 Закону.

З урахуванням відсутності підстав для відмови у задоволенні вимог щодо відшкодування майнової шкоди, виконання позивачем усіх вимог законодавства щодо звернення за страховою виплатою, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, а саме відшкодування шкоди завданої ТЗ позивача.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та на законність судового рішення не спливають. Відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі. Доводів в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення моральної шкоди апеляційна скарга не містить.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, у зв`язку з чим, на підставі положень ст.375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.

Згідно з частиною 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України (в особі адвоката Марченко Ніни Миколаївни) - залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 1 березня 2021 року - залишити без змін, поновивши його дію.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в п.2.ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                        С.С. Кругова

Судді                                                                                О.В. Маміна

                                                                               Н.П. Пилипчук