Справа № 347/2223/17 
Провадження № 22-ц/4808/1289/21 
Головуючий у 1 інстанції Драч Д. С. 
Суддя-доповідач Василишин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі 
судді-доповідача                Василишин Л.В.,
суддів:                         Горейко М.Д., Мелінишин Г.П.,
секретаря                         Максимів О.В.,
представника апелянта адвоката Яша П.К.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Атаманюка В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Косівського районного суду від 30 червня 2021року, в складі судді Драч Д.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,
в с т а н о в и в :
Ухвалою Косівського районного суду від 30 червня 2021 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та поділ майна подружжя до спільного розгляду із первісним позовом та повернуто його заявнику.
Роз`яснено ОСОБА_3 право на звернення з цим позовом до суду в загальному порядку.
Клопотання представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 про витребування з ТСЦ №2643 РСЦ МВС в Івано-Франківській області оригіналу договору купівлі-продажу №2643/2017/389634 від 28.03.2017 року автомобіля VolkswagenCaddy, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , залишено без задоволення.
Закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Не погоджуючись з ухвалою суду в частині відмови у прийнятті зустрічного позову, представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Вказує, що первісний позов та зустрічний позов є взаємопов`язаними, оскільки виникають з одних правовідносин щодо захисту майнових прав кожного з колишнього подружжя і спільний їх розгляд є доцільним. Крім того, підстава позову є відмінною від тих, які уже судом розглянуто, що є правом сторони, закріплене в п.3 ст.49 ЦПК України.
Однак, суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову. Жодних обґрунтувань щодо необхідності залучати нових учасників процесу, відтак затягування розгляду справи, оскаржувана ухвала не містить.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
ОСОБА_1 та його представник вимоги скарги не визнали, вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, предметом зустрічного позову ОСОБА_3 є автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого за її первинним зустрічним позовом судом вирішено спір. При цьому, суд касаційної інстанції вказав на те, що спірний автомобіль відчужений під час шлюбу сторін, а докази використання коштів від його продажу не в інтересах сім`ї відсутні. У зустрічному позові ОСОБА_3 підставою визнання договору купівлі-продажу спірного автомобіля недійсним зазначає відсутність її згоди на його відчуження та повторно виносить на розгляд суду позовну вимогу про поділ даного автомобіля як спільного майна подружжя.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що спільний розгляд вказаних первісного та зустрічного позовів є недоцільним, а тому вважав за необхідне відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке. 
Згідно з ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Частиною 1 ст.193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 83402 грн 28 коп в рахунок вартості 1/2 частини транспортних засобів.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2018 року в частині зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 30509 грн 50 коп в рахунок вартості 1/2 частини транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter T4», номерний знак НОМЕР_2 .
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (транспортних засобів) залишено без змін.
Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 звернувся в суд з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання договору-купівлі-продажу автомобіля недійсним та поділ майна подружжя. 
Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Згідно з ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.
За змістом даної норми однією з умов прийняття зустрічного позову є доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільно їх розглядати в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.
Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом зустрічного позову ОСОБА_3 є визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, щодо якого за її первинним зустрічним позовом судом вирішено спір по суті. Касаційним судом рішення в цій частині залишено без змін та вказано на те, що спірний автомобіль відчужений під час шлюбу сторін, а докази використання коштів від його продажу не в інтересах сім`ї відсутні. Заявляючи новий позов, ОСОБА_3 наводить інші підстави позову однак щодо того самого предмету. З огляду на наведене, зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та поділ майна подружжя не є по своїй суті зустрічним позовом.
Аналізуючи вимоги зустрічного позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що подано позов щодо предмету, який вже вирішувався судом , а тому обґрунтовано відмовив у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом та повернув його заявнику.
Згідно ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 351, 367, 374, 375, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Косівського районного суду від 30 червня 2021року – без зміни.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 20.08.2021.

Суддя-доповідач                                                Л.В. Василишин
Судді:                                                                М.Д. Горейко
Г.П. Мелінишин