Дата документу 03.08.2021 Справа № 333/2350/21

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
03 серпня 2021 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 333/2350/21
Провадження №22-ц/807/2509/21

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2021 року про забезпечення позову, в складі судді Кулик В.Б., в справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича, Державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлани Олександрівни про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію, припинення права власності, 

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова С.О., Державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О., про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію, припинення права власності.

Разом з позовною заявою  ОСОБА_1  звернулась до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просила суд: накласти арешт на нерухоме майно, а саме: кв. АДРЕСА_1 ; заборони АТ «Альфа-Банк» та третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі знімати з реєстрації мешканців квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати та входити до зазначеної квартири, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій; заборони АТ «Альфа-Банк» та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_1 у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що після примусового звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за АТ «Альфа-Банк» права власності на спірну квартиру, 04.08.2020 невідомі особи, які представилися працівниками АТ «Альфа-Банк», та співробітники найнятої цим банком охоронної фірми, коли її та чоловіка не було вдома, зламали вхідні замки на дверях хвіртки та вхідних дверей квартири та проникли до неї. При цьому, невідомі особи посилались на те, що це власність банку, а тому вони міняють замки, ставлять сигналізацію на цю квартиру і зауважують, що в цій квартирі ніхто не буде жити, поки банк не реалізує її на власний розсуд. У зв`язку з незаконними діями банку чоловік позивача звернувся до органів поліції. Зазначає, що в неї існують об`єктивні підстави вважати, що відповідач, дізнавшись про подачу нею позовної заяви, не дочекавшись ухвалення судом рішення, може відчужити вказану квартиру, передати її у найм третім особам, що може значним чином ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення позову. 

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.
Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
Заборонено Акціонерному товариству «Альфа-Банк» та третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі знімати з реєстрації мешканців квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій.
Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині вимог заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду АТ «Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що рішення суду, у випадку задоволення позову неможливо буде виконати або існує ризик спричинення боржнику збитків. В іпотечному договорі сторони погодили застереження про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, що є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, тому забезпечення позову порушує права банку. Суд не звернув уваги, що при встановленні заходу забезпечення позову слід враховувати, що такі заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явились, повідомлені про місце, дату та час розгляду справи ( а.с.88-90;93). Будь-яких клопотань, заяв від них не надходило.
Колегія суддів, ураховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

       Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається із позову та доданих до нього матеріалів предметом позову є визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію, припинення права власності АТ «Альфа-Банк» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 18.03.2021, АТ «Альфа-Банк» належить на праві власності вищевказана квартира на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44345439 від 30.11.2018 Ільющенков С.О. , Виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50566782 від 03.01.2020 р., Міюц С.О. , Василівська районна державна адміністрація Запорізької області. Дана квартира є іпотечним майном боржника ОСОБА_4 , майновий поручитель: ОСОБА_1 перед банком.

Як вбачається із предмета спору, квартира є предметом іпотеки, за рахунок якої відповідач як іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги. Метою набуття права власності юридичної особи, як іпотекодержателя, на квартиру може бути, зокрема, реалізація цієї квартири, або надання у користування іншим фізичним особам, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про забезпечення позову до вирішення спору по суті.

Оскільки, в разі задоволення позову, наслідком скасування запису про державну реєстрацію буде поновлення становища, що мало місце до порушення, тобто повернення відомостей про належність квартири позивачу, застосування обмеження у праві розпоряджатись (накладення арешту, заборона вчиняти реєстраційні дії щодо спірної квартири) відповідача до вирішення справи може усунути можливі ускладнення щодо виконання такого рішення, дотримуючись розумного балансу між інтересами позивача та відповідача.

Також, ураховуючи наведені заявником обставини вибуття квартири з її власності, є підстави вважати, що з огляду на особливості функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно незастосування заходів забезпечення позову ускладнить внесення до реєстру записів про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, яке оскаржує заявник, в разі задоволення позову та зумовить необхідність звернення до суду з новими позовами.

Застосування вищевказаного заходу забезпечення позову лише на час розгляду цієї справи судом, є необхідним та співмірним із вищезазначеними позовними вимогами позивача у цій справі, не порушує прав Банку та інших осіб. 

Суд тільки упередив можливе розпорядження майном, яке на тепер зареєстровано за відповідачем, а позивачем саме оспорюється законність вчинення такої реєстрації.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши обставини справи, встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, та врахувавши, що вказаний спосіб забезпечення є співмірним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем належними доказами не доведено наявності наміру відповідача відчужити належне йому майно з метою уникнення виконання рішення суду, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки обраний позивачем вид забезпечення позову спрямований на запобігання відчуженню нерухомого майна, яке є предметом спору, а заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

Зазначаючи про перешкоджання забезпеченими заходами здійсненню господарської діяльності відповідачем, апелянт не вказує, якій конкретно його діяльності створено перешкоди.

Ураховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду та не дають підстав для встановлення порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2021 року про забезпечення позову постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

               Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.
               Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2021 року про забезпечення позову в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 04 серпня 2021 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова