ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 р.	Справа № 480/6975/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
                представника відповідача  Савченко С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2021, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, м. Суми, повний текст складено 01.03.21 по справі № 480/6975/20
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Галузеве підприємство "Промсервіс"      
до          Головного управління ДПС у Сумській області                     
       про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Галузеве підприємство "Промсервіс" до Головного управління ДПС у Сумській області  та визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області, щодо внесення уточнень до акту перевірки від 20.05.2020 № 2437/18-28-54-04/36066710 від 21.05.2020 № 7233/10/18-28/-54-04-24, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 19.06.2020 № 0047525404 та № 0047505404. Крім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галузеве підприємство "Промсервіс" судовий збір у розмірі 23122,00 грн. 
09.02.2021 до суду від представника позивача - адвоката Федорович Євгенії Іванівни надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000  грн.
17.02.2021 року Сумським окружним адміністративним судом прийнято  додаткове рішення, яким заяву представника позивача - адвоката Федорович Євгенії Іванівни про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галузеве підприємство "Промсервіс" до Головного управління ДПС у Сумській області, про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових      повідомлень-рішень  задоволено частково.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галузеве підприємство "Промсервіс" (вул. СКД, буд. 24, м. Суми, 40024, код      ЄДРПОУ 36066710) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м.     Суми, вул. Іллінська, 13, код ЄДРПОУ 43995469). 
В іншій частині заяви  відмовлено.
Відповідач, не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну  скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року в частині задоволення заяви про відшкодування  витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви у повному обсязі.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, шо вимоги апеляційної скарги задоволенню не  підлягають, виходячи з наступного. 
Приймаючи оскаржуване додаткове рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн суд першої інстанції виходив з обгрунтованості та реальності вказаного розміру витрат на професійну правничу допомогу з огляду на складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі  статтею 132  Кодексу адміністративного судочинства України  (надалі також  КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частинами першою-сьомою  статті 134 КАС України  обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано  статтею 139 КАС України, частиною першою якої встановлено, що  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому  Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Відповідно до  ст. 30 цього Закону,  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Приписи ч.9 ст. 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.
Так, пунктами 1,2,4 ч. 9 ст. 139 КАС України  передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Судом встановлено, що 10.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Галузеве підприємство "Промсервіс" та адвокатом Федорович Є.І. укладено договір про надання правничої допомоги №10/10/20 (а.с. 211-213 ).
Згідно з актом № 1 приймання-передачі робіт/послуг від 02.02.2021 на підставі договору від 10.10.2020 № 10/10/2020, згідно виписаного ордеру № 1022209 від 10.10.2020 адвокат Федорович Є.І. надала, а  ТОВ  "Галузеве підприємство "Промсервіс" отримало послуги з правничої (правової) допомоги, безпосередньо пов`язані з супроводженням та розглядом справи № 480/6975/20 у Сумському окружному адміністративному суді у наступному обсязі:
- аналіз наданих позивачем документів, з урахуванням норм податкового законодавства, зокрема, але не виключно: акт перевірки ГУ ДПС у Сумській області від 20.05.20 №2437/18-28-54-04/36066710; лист ГУ ДПС у Сумській області від 21.05.20. №7233/10/18-28-54-04-24 "Про уточнення інформації"; ППР від 19.06.20. № 0047525404 та № 0047505404, документи пов`язані з адміністративним оскарженням ППР.
- надання консультації позивачу про доцільність та порядок оскарження дій податкового органу та наслідки набрання рішенням законної сили;
- пошук та аналіз судової практики у подібних спірних правовідносинах;
- підготовка та складання проекту адміністративного позову;
- надання консультації щодо формування пакету документів до адміністративного позову та порядок їх подання до Окружного адміністративного суду у м. Києві;
- розрахунок та надання інформації про розмір судового збору із зазначенням реквізитів для сплати судового збору за подання адміністративного позову до Сумського окружного адміністративного суду;
- підготовка та направлення клопотань/пояснень до суду та ГУ ДПС у Сумській області;
-прийняття участі у судових засіданнях з розгляду адміністративної справи №480/6975/20. 
Вартість (гонорар) за вище перелічені послуги складає фіксовану суму 5000,00 грн., без ПДВ, згідно умов п.4.2. Договору від 10.10.20. №10/10/20 (а.с. 214).
Оплата правової допомоги у розмірі 5000,00 грн підтверджується рахунком на оплату №02/02/21 від 02.02.2021 р., роздруківкою з поточного рахунку про вхідний платіж за №2840_2501В/280, випискою від 06.02.2021 року про рух коштів.
Стягуючи на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість та реальність витрат понесених позивачем на надання професійної правничої допомоги з підготовки та складання проекту адміністративного позову, підготовки та направлення клопотань/пояснень до суду та  участі представника позивача адвоката Федорович Є.І. у судових засіданнях з розгляду адміністративної справи №480/6975/20. 
З матеріалів справи слідує, що представником позивача адвокатом  Федорович Є.І. надавалися позивачу послуги зі складання адміністративного позову, клопотань про участь у судовому засіданні в режимі  відеоконференції, відповіді на відзив, додаткових пояснень та ним приймалася участь у підготовчих судових засіданнях 26.11.2020 р., 16.12.2020 р., 21.01.2021 р. та у судовому засіданні 02.02.2021 р.
Дослідивши та оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну  правничу допомогу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обгрунтованість та реальність витрат у розмірі 3000,00 грн.
Оцінюючи доводи відповідача в апеляційній скарзі про необгрунтоване стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у  розмірі 3000 грн через не підтвердження позивачем належними доказами використаного адвокатом часу на надання правничої допомоги, пов`язаної із даною справою, а також детального опису наданих послуг, виконаних адвокатом колегія суддів зазначає, що оскільки  розмір  винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі №10/10/20 про надання правничої (правової) допомоги у вигляді фіксованої суми, то така сума  не залежить від обсягу послуг та часу витраченого адвокатом, що відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові  від 28.12.2020 року по справі №640/18402/19. 
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про  необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 3000,00 грн. 
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено. 
Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.
Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 по справі № 480/6975/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  09.07.2021 року