П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/2467/21	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та стягнення гарантованого відшкодування за вкладом,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила:
- визнати противоправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не виплати ОСОБА_1 , гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №26302258491963/26302110003400;
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом за договором банківського вкладу №26302258491963/26302110003400 у розмірі 158100,00 гривень (сто п`ятдесят вісім тисяч сто гривень 00 коп.).
В обґрунтування позову зазначалось, що включення повивача до Реєстру вкладників що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування Фізичних осіб є беззаперечною підставою для виплати гарантованого відшкодування за його вкладом, проте, на день подання даної позовної заяви, ОСОБА_1 так і не отримала гарантованого відшкодування за його вкладом в  АТ «ІМЕКСБАНК», у зв`язку із чим   позивач звернулась до суду з даним позовом.   
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Одеса, позов задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Доводами апеляційної скарги зазначено, що повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати гарантованих сум за вкладами в АТ «ІМЕКСБАНК» призупинено. Проте, враховуючи наявність кримінального провадженні №12015160000000273 від 09.04.2015 та ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 відповідно до якої на грошові кошти, розміщені на рахунках 361 фізичної особи, відкритих в АТ “Імексбанк” винесеної в рамках розслідування кримінального провадження № 12015160000000273 від 09.04.2015 накладено арешт, з метою уникнення негативних наслідків для посадових осіб Фонду та уповноважених осіб Фонду, пов`язаних із невиконання законних вимог та процесуальних рішень слідчих, та метою належного виконання зобов`язання щодо збереження речових доказів у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, Фондом гарантування було призупинено виплати гарантованих сум відшкодувань вкладкикам АТ “Імексбанк”, в тому числі позивачу. Крім того, апелянт зазначив, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 451 від 11.05.2021 року «Про поновлення виплат гарантованих сум відшкодування вкладникам АТ «ІМЕКСБАНК» було поновлено виплати вкладникам, в тому числі і позивачу. Проте, станом на момент звернення позивача до суду, рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 451 від 11.05.2021 року «Про поновлення виплат гарантованих сум відшкодування вкладникам АТ «ІМЕКСБАНК»  ще не існувало, а тому не було враховано судом першої інстанції під час розгляду даної справи.
У відзиві на апеляційну скаргу зазначається про обґрунтованість  рішення судуд першої інстанції, тому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю;               2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2016 року, яку було залишено в силі Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року по справі №815/1995/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не затвердження змін до реєстру вкладників                АТ “ІМЕКСБАНК”, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі доповненого Переліку вкладників АТ “ІМЕКСБАНК”, наданого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію                     АТ “ІМЕКСБАНК”, до якого включено ОСОБА_1 , зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру вкладників                          АТ “ІМЕКСБАНК”, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі доповненого Переліку вкладників АТ “ІМЕКСБАНК”, наданого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію                        АТ “ІМЕКСБАНК”, до якого включено ОСОБА_1 – задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не затвердження змін до реєстру вкладників АТ “ІМЕКСБАНК”, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі доповненого Переліку вкладників АТ “ІМЕКСБАНК”, наданого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію                    АТ “ІМЕКСБАНК”, до якого включено ОСОБА_1 . Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру вкладників                                 АТ “ІМЕКСБАНК”, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі доповненого Переліку вкладників АТ “ІМЕКСБАНК”, наданого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ “ІМЕКСБАНК”, до якого включено ОСОБА_1 .
06.02.2020 року за №02-036-1934/20 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб розглянуто звернення ОСОБА_1 про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним в АТ «ІМЕКСБАНК» та повідомлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12015160000000273 від 09.04.2015 за фактом зловживання службовими особами АТ «ІМЕКСБАНК» своїм службовим становищем за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України. Під час досудового розслідування кошти, розміщені на Вашому банківському-рахунку в АТ «ІМЕКСБАНК», відповідно до ст.100 КПК України визнані речовим доказом. Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 (справа №757/8557/17-к) накладено арешт на зазначені грошові кошти та заборонено проводити видаткові операції щодо них. У зв`язку з цим, рішення про виплату Вам гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у АТ «ІМЕКСБАНК», буде вирішено після прийняття остаточного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні та надходження до Фонду всіх необхідних документів.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 04 лютого 2020 року по справі №761/49094/19 клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Єнчевої Олени Олександрівни про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 14 лютого 2017 року у кримінальному провадженні №312015160000000273, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191, ч.1 ст.219, ч.2 ст.364-1КК України. Скасовано арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Імексбанк» (МФО 328384, за адресою: м. Одеса, пр-т. Гагаріна, 12-а), накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 32015160000000273, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 219, ч. 2                  ст. 364-1 КК України. Скасовано заборону посадовим особам АТ «Імексбанк» (МФО 328384), а також будь-яким іншим особам здійснювати видаткові операції та/або інше їх використання з наданням письмової інформації про суму коштів, на які накладено              арешт.
05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою в якій просила терміново виплатити їй гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним в банку АТ «ІМЕКСБАНК» за рахунком № НОМЕР_2 , у розмірі 158100, 00 гривень.
Листом від 14.01.2021 року за №57-036-538/21 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав відповідь в якій зазначено, що інформація про вкладника АТ «ІМЕКСБАНК»    ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) включена до загального Реєстру, але виплата гарантованої суми відшкодування призупинена, у зв`язку із накладанням арешту на грошові кошти.
Звернено увагу, що виплата гарантованої суми відшкодування за вкладами, розміщеними на рахунках фізичних осіб в АТ «ІМЕКСБАНК», які визнано речовими доказами та/або на них накладено арешт, можлива лише після прийняття відповідних процесуальних рішень в указаному кримінальному провадженні та отримання Фондом безпосередньо від правоохоронних та/або судових органів всіх необхідних докемнтів.
Станом на день надання відповіді до Фонду безпосередньо з правоохоронних та судових органів не надходила належним чином завірена копія ухвали слідчого судді про скасування арешту, раніше накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 14.02.2017 року (справа №757/8557/17-к) на грошові кошти, розміщені на рахунках 361 фізичної особи, відкритих в АТ «ІМЕКСБАНК» (винесеної в рамках розслідування кримінального провадження №120151600000000273, відкритого 09.04.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.5 ст.191, ч.1 ст.219 КК України, яке приєднано до кримінального провадження №220140000000000081 від 18.03.2014 та наразі розслідується ГСУ СБУ), в частині грошових коштів, які знаходяться в АТ «ІМЕКСБАНК» на рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Вважаючи протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не виплати гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок                    коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №26302258491963/26302110003400, позивач звернулась до суду з даним позовом.  
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені Фондом обставини як такі, що унеможливлюють виплату позивачу гарантованої суми відшкодування, відсутні, тоді як сам факт включення позивача до загального Реєстру вкладників                        АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, в межах гарантованої суми не заперечується. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність у межах спірних правовідносин обставин, які б перешкоджали виплаті на користь позивача гарантованої суми відшкодування за вкладом у АТ «АТ «ІМЕКСБАНК»». Отже, статус позивача як            вкладника вже встановлено у справі №815/1995/16 та не потребує доведення, проте, відповідач станом на час подання позову кошти у сумі 158100,00 гривень позивачу не повернув. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання противоправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому наявні підстави для стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за договором банківського вкладу №26302258491963/26302110003400 у розмірі 158100 грн.
Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення  суду    відповідає,  а викладені у апеляційній  скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Закон №4452-VI).
Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Згідно з ч.1 п.4 та ч.2 статті 4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом.
Абзацом 1 частини першої статті 26 Закону № 4452-VI регламентовано, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день                             початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного  розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно                        від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів                 за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за          вкладами.
Частиною 1 статті 28 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
Як вбачається з матеріалів справи, 05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою в якій просила терміново виплатити їй гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним в банку АТ «ІМЕКСБАНК» за рахунком № НОМЕР_2 , у розмірі 158100, 00 гривень.
Проте, листом від 14.01.2021 року за №57-036-538/21 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав відповідь в якій зазначено, що інформація про вкладника                                АТ «ІМЕКСБАНК»    ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) включена до загального Реєстру, але виплата гарантованої суми відшкодування призупинена, у зв`язку із накладанням арешту на грошові кошти.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що право позивача на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду підтверджено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2016 року у справі №815/1995/16, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не затвердження змін до реєстру вкладників                  АТ “ІМЕКСБАНК”, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб – задоволено повністю. Крім того, Касаційним адміністративний судом Верховного Суду у постанові 25.09.2019 року у справі №815/1995/16 було залишено без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2016 року.
Однак, листом від 14.01.2021 року за №57-036-538/21 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав відповідь в якій зазначено, що інформація про вкладника                              АТ “ІМЕКСБАНК”   ОСОБА_1   включена до загального Реєстру, але виплата гарантованої суми відшкодування призупинена, у зв`язку із накладанням арешту на грошові кошти. 
Отже, підставою для відмови у виплаті позивачу гарантованої суми відшкодування відповідач обгрунтоває накладанням арешту на грошові кошти. 
Суд апеляційної інстанції вважає зазначені підстави неспроможності відшкодувати суми безпідставними з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 (справа №757/8557/17-к) накладено арешт на зазначені грошові кошти та заборонено проводити видаткові операції щодо них. У зв`язку з цим, рішення про виплату позивачу гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у                               АТ «ІМЕКСБАНК», буде вирішено після прийняття остаточного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні та надходження до Фонду всіх необхідних документів.
Проте, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 04 лютого 2020 року по справі №761/49094/19 клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Єнчевої Олени Олександрівни про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 14 лютого 2017 року у кримінальному провадженні №312015160000000273, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191, ч.1 ст.219, ч.2 ст.364-1КК України - задоволено. 
Тобто ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 04 лютого 2020 року у справі №761/49094/19 скасовано арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 відкритому в АТ «Імексбанк», що також спростовує доводи відповідача щодо неможливості здійснити виплату позивачу гарантованої суми відшкодування за вкладом.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не є підставою для невиконання Фондом своїх управлінських функцій щодо виплати гарантованої державою суми відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 року у справі № 826/19565/15, від 10.09.2020 року у справі №815/2015/16 та від 18.10. 2020 року у справі № 808/1041/17.
Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Також, слід зазначити, що кошти позивача за вкладом у банку є його власністю, право на яке гарантоване державою України відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, норми якої, згідно з положеннями статті 8 Конституції України та статті 9 КАС України, є пріоритетними над нормами вітчизняного законодавства, у тому числі тими, які встановлюють певні обмеження щодо отримання відповідної компенсації втраченого майна.
Згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Також, в апеляційній скарзі апелянт зазначив, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 451 від 11.05.2021 року «Про поновлення виплат гарантованих сум відшкодування вкладникам АТ «ІМЕКСБАНК» було поновлено виплати вкладникам, в тому числі і позивачу.
Таким чином, з урахування того, що під час розгляду даної справи встановлено, що відмова відповідача у виплаті позивачу відшкодування в межах гарантованої суми коштів є необгрунтованою, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідачем протиправно не здійснено дій, спрямованих на відшкодування коштів позивачу з моменту набрання законної сили рішенням від 06 липня 2016 року у справі №815/1995/16.
За таких обставин, судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції               про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання противоправною  бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не виплати ОСОБА_1 , гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №26302258491963/26302110003400.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року – залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                          Л.Є. Зуєва  

Суддя:                                                                                                             М.П. Коваль  

          Суддя:                                                                                                             О.О. Кравець