Ухвала
 
05 серпня 2021 року
м. Київ
справа №522/4695/21
провадження №61-12090ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року та ухвалу  Одеського апеляційного суду 23 червня 2021 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до Голови Ради суддів України Моніча Богдана Сильвестровича про визнання протиправним дій щодо поширення інформації, зобов`язання спростувати інформацію, стягнення шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Голови Ради суддів України Моніча Б. С. про визнання протиправним дій щодо поширення інформації, зобов`язання спростувати інформацію, стягнення шкоди.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою  ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України,  оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою  Одеського апеляційного суду 21 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою  Одеського апеляційного суду 23 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси 
від 25 березня 2021 року визнано неподаною та повернуто. 
15 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася  із касаційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року та ухвалу  Одеського апеляційного суду 23 червня 2021 року в указаній вище справі. 
 
Щодо оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси 
від 25 березня 2021 року 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.
Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи наведене, касаційна скарга в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року не може бути прийнята до провадження, оскільки ухвала суду першої інстанції не переглядалась по суті в апеляційному порядку, тому не підлягає касаційному оскарженню.
 
Щодо оскарження ухвали Одеського апеляційного суду 23 червня 
2021 року
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в межах цивільного процесуального законодавства України, його повноваження визначені Главою 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України «Касаційне провадження».
Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги закріплені у статті 392 ЦПК України.
Подана касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки дана касаційна скарга не відповідає вимогам визначеним пунктами 4 і 6 частини другою статті 392 ЦПК України, у якій зазначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено: рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.
За приписами статті 409 ЦПК України  суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині 
і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду 
у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 
7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 
1-6 частини першої цієї статті.
У прохальній частині заявник просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду 23 червня 2021 року та зобов`язати Одеський апеляційний суд встановити підсудність розгляду даної справи, а також надати вибачення ОСОБА_1 . 
Проте, прохальна частина касаційної скарги у викладеній редакції, не у повній мірі відповідає вимогам статті 409 ЦПК України.
Крім того, у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. 
Зважаючи на викладене вище, заявнику слід уточнити прохальну частину касаційної скарги, а саме сформулювати клопотання відносно судових рішень (з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України), ухваленого за результатами перегляду судового рішення суду першої інстанції та надіслати, підписану заявником, уточнену касаційну скаргу, із зазначенням, у чому саме полягає  неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, на адресу Верховного Суду з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Упорушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
ОСОБА_1 не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги та заявлено клопотання про її звільнення від сплати судового збору.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Згідно з частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. 
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.
Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.
Оскільки заявник не навела доводи та не надала документи, які підтверджують її скрутний майновий стан заявника та відсутність у неї можливості сплатити судовий збір, та не дають змоги в повній мірі оцінити її майновий стан, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги необхідно відмовити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року, з подальшими змінами. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у   м. Києві/Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір».
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 
2021 року становив 2 270 грн.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином розмір судового збору складає 454 грн.
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Крім того, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта.
Також, у порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду 
м. Одеси від 25 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Ради суддів України Моніча Богдана Сильвестровича про визнання протиправним дій щодо поширення інформації, зобов`язання спростувати інформацію, стягнення шкоди.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу  Одеського апеляційного суду 23 червня 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                         В. С. Висоцька
 
                                                                                                      А. І. Грушицький
 
                                                                                                      І. В. Литвиненко