Ухвала
 
07 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 646/4106/20
провадження № 61-3373св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Турбоатом»,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року у складі судді Єжова В. А. та постанову Харківського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Пилипчук Н. П., Тичкової О. Ю., Маміної О. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Турбоатом» (далі - АТ «Турбоатом»), третя особа - ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
 
Позов обґрунтований тим, що у період із 18 грудня 2017 року по 25 червня 2020 року вона перебувала у трудових відносинах з АТ «Турбоатом». Так, 18 грудня 2017 року вона прийнята на роботу до АТ «Турбоатом» на посаду виконуючого обов`язки начальника служби внутрішнього аудиту відповідно до наказу АТ «Турбоатом» 
від 15 грудня 2017 року № 72. 28 грудня 2017 року її переведено на посаду начальника служби внутрішнього аудиту згідно з наказом від 28 грудня 2017 року. 01 березня 2020 року згідно з наказом від 28 лютого 2020 року № 75 її переведено на посаду голови служби внутрішнього аудиту, а через неповні чотири місяці звільнено. Роботу свою, як вважає позивач, вона виконувала сумлінно та добросовісно, дисциплінарних стягнень не мала. У своїй роботі ОСОБА_1 керувалась приписами чинного законодавства України та Положенням про службу внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом», затвердженим протоколом Наглядової ради відповідача від 24 грудня 2019 року № 19-Н.
 
В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що не належить до категорії працівників, з якими Закон допускає розірвання трудового договору відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України.
 
У зв`язку з цим ОСОБА_1 вважає, що її звільнено з посади голови служби внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом» незаконно та безпідставно, з порушенням трудових прав.
 
Окрім того, позивач зазначає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові заробітної плати за час вимушеного прогулу, у зв`язку з чим позивач зазначає, що відповідач повинен сплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 26 червня 2020 року по день постановлення судового рішення у цій справі.
 
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила визнати її звільнення з посади голови служби внутрішнього аудиту АТ «Турбоатом» незаконним та поновити її на цій посаді з дня звільнення, стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу. Крім того, позивач заявила попередній розрахунок витрат на оплату послуг адвоката (юридичних послуг) у розмірі 
12 000,00 грн.
 
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення мотивовано тим, що відповідач діяв відповідно до вимог статті 41 
КЗпП України, Господарського кодексу України, Законів України «Про акціонерні товариства», «Про управління об`єктами державної власності», «Про Фонд державного майна України, Статуту та Положення «Про Службу внутрішнього аудиту Акціонерного товариства «Турбоатом», та у межах наданих йому повноважень прийняв законне рішення про звільнення позивача з посади голови служби внутрішнього аудиту, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимог позову ОСОБА_1 у частині визнання її звільнення з посади голови служби внутрішнього аудиту незаконним та поновлення на цій посаді.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року залишено без змін.
 
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову та поновлення позивача на роботі, оскільки припинення повноважень ОСОБА_1 , як голови внутрішнього аудиту, правомірно відбулося за рішенням органу управління діяльності та контролю за фінансово-господарською діяльністю товариства, яким є Наглядова рада, отже, звільнення ОСОБА_1 з посади на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України у зв`язку з припинення повноважень не суперечить вимогам закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити на новий розгляд, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами при розгляді справи неналежним чином досліджено докази, а саме Статут АТ «Турбоатом», Положення про комітет наглядової ради АТ «Турбоатом» з питань аудиту. Висновки судів суперечать висновкам щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 753/1150/17, 
від 21 лютого 2018 року у справі № 758/15355/15-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 753/1604/17, від 23 січня 2018 року у справі № 344/13738/15-ц. При вирішенні справи судами невірно застосовано пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України, статтю 89 Господарського кодексу України, статтю 2 Закону України «Про акціонерні товариства», неодноразово порушено приписи цивільного процесуального законодавства щодо дослідження та оцінки доказів, мотивування судового рішення, що спричинило винесення неправосудного, на думку позивача, рішення.
 
У квітні 2021 року АТ «Турбоатом» подало до суду відзив на касаційну скаргу  ОСОБА_1 ,у якому заявник просить залишити вказану касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки судами враховані всі висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, отже, звільнення позивача відбулось відповідно до Закону та з дотриманням відповідних гарантій, передбачених статтею 44 
КЗпП України.
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 490/4465/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Міністерства інфраструктури України, третя особа - Державна служба України з безпеки на транспорті, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційними скаргами Міністерства інфраструктури України, Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року.
 
Ухвала обґрунтована необхідністю уточнення висновку щодо юрисдикції спорів про законність звільнення з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, так і для вирішення виключної правої проблеми, а саме: визначення чітких критеріїв належності посад, до яких є застосовним пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України.
 
Враховуючи зазначене, вбачається, що оскаржуване судові рішення у цій справі та оскаржувані рішення, які передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.
 
За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
 
Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 490/4465/18.
 
Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 646/4106/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Турбоатом», третя особа - ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова 
від 10 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду 
від 03 лютого 2021 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 490/4465/18.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                                   О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик