Справа №761/40298/16-к
Провадження №11-кп/991/63/21
Головуючий у суді 1 інстанції:  ОСОБА_1 
Суддя-доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року                                                                місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого – судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисників обвинуваченого  ОСОБА_6 – адвокатів ОСОБА_7  та ОСОБА_8  на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №42015160000000338 від 04 червня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22.04.2021 відмовлено у задоволенні заяви захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021.
Захисниками обвинуваченого ОСОБА_6 – адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій вони просять скасувати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22.04.2021 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В апеляційній скарзі стверджують про наявність таких обставин.
У вказаному рішенні не зазначено про присутність у судовому засіданні потерпілого та обвинуваченого  ОСОБА_6 , щодо якого прийнято відповідне рішення. Суд першої інстанції не тільки провів підготовче судове засідання за відсутності осіб, чия присутність обов`язкова згідно з ч.2 ст.314 КПК України, а й виніс процесуальне рішення без їхньої участі, що є порушенням зазначеної процесуальної норми. 
Висновок про те, що ухвала від 28.01.2021 складена відповідно до вимог ст.372 КПК України, є повною і зрозумілою, викладена загальновживаними словами, чіткими і зрозумілими реченнями і не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні, є помилковий, так як це рішення не зрозуміле для сторони захисту, якою і було подано заяву про роз`яснення. 
Враховуючи, що ухвала від 28.01.2021 в апеляційному порядку не оскаржується, а роз`яснити її суд першої інстанції відмовився, вважаючи цілком зрозумілим використання ним другого речення ст.335 КПК України для необхідності встановлення процесуальної можливості оголошення особи в міжнародний розшук, такий судовий розгляд у цілому є несправедливим у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники – адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники – адвокати ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також прокурор у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
Від захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на адресу суду електронною поштою надійшла заява без електронного підпису про відкладення судового засідання.
Згідно зі ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Таким чином, заява ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про відкладення судового засідання, яка подана без електронного підпису, унеможливлює ідентифікацію авторів електронного документа.
Колегією суддів приймається до уваги і те, що рекомендоване повідомлення з судовою повісткою вказаним захисникам вручене 23.07.2021, однак до 12.08.2021 останніми жодних заходів для повідомлення про неможливість неприбуття в судове засідання не вжито. 
У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у встановленому законом порядку не повідомили суд про поважні причини неприбуття в судове засідання.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційна скарга розглядається без участі осіб, які не з`явились.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не є обґрунтованою.
У цьому провадженні встановлено такі обставини.
Вищим антикорупційним судом розглядається кримінальне провадження №42015160000000338 від 04.06.2015 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Ухвалою суду першої інстанції від 28.01.2021 визнано неповажною причину неявки обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання, призначене на 28.01.2021; відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зупинення судового провадження відносно нього до його видужання та виділення матеріалів кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 в окреме провадження; задоволено клопотання прокурора з доповненнями і оголошено обвинуваченого ОСОБА_6 у міжнародний розшук.
15.02.2021 захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_8 подали заяву про роз`яснення зазначеної вище ухвали з таких питань: із яких підстав судове засідання 28.01.2021 проводилося без участі потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_6 ; яким нормативно-правовим актом керувалася колегія суддів, здійснюючи зазначене судове засідання та приймаючи у ньому процесуальні рішення за відсутності осіб, участь яких є обов`язковою під час проведення підготовчого судового засідання; із яких підстав до ухвали суду не включена позиція сторони захисту, яка наполягала на тому, щоб ксерокопії документів, доданих стороною обвинувачення до свого клопотання та не завірених на той час, були підтверджені оригіналами відповідних документів; чим передбачена для суду можливість за відсутності оригіналів документів вимагати від прокурора підписати додані до його клопотання ксерокопії безпосередньо в судовому засіданні; із яких підстав від сторони захисту судом вимагається надання документів, отриманих від обвинуваченого ОСОБА_6 із Королівства Таїланд, виключно у засвідчених копіях та в оригіналах, тоді як від сторони обвинувачення для суду достатньо лише засвідчення ксерокопій підписом прокурора ОСОБА_18 без печатки в судовому засіданні за відсутності оригіналів документів.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до таких висновків.
Ухвала Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021 складена відповідно до вимог ст.372 КПК України, із посиланням на норми діючого процесуального закону, є повною і зрозумілою: викладена загальновживаними словами, чіткими зрозумілими реченнями і не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні. Аргументи поданої заяви не є такими, що свідчать про необхідність роз`яснення рішення суду, оскільки викладені у формі питань щодо правомірності і законності рішення та організації ведення судового процесу. Фактично захисники порушують питання про доповнення змістовних відомостей рішення, які не стосуються предмету судового розгляду. Мотиви прийнятого рішення, і тим більше незгода з ним, як і не згода з процесуальними діями суду, не є підставою для його роз`яснення в порядку ст.380 КПК України або внесення до його змісту будь-яких змін та доповнень.
Висновки суду першої інстанції достатньо мотивовані та відповідають положенням закону і встановленим обставинам, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 08.08.2019 (справа №202/4467/14-к) викладено такі висновки. Роз`яснення рішення суду – це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні незрозумілості судового акта і викладенні рішення суду у більш зрозумілій формі. Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення (ухвала Верховного Суду України від 13.07.2016 у справі №21-452іп16). Відтак, роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання з урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Метою роз`яснення судового рішення є його удосконалення для правильного розуміння учасниками судового провадження, органом виконання судового рішення. Роз`яснення судового рішення спрямоване на усунення незрозумілості, що ускладнює його реалізацію. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання.
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала від 28.01.2021 є незаконною та необґрунтованою, оскільки у ній не зазначено про присутність у судовому засіданні потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо якого прийнято відповідне рішення, що суд першої інстанції не тільки провів підготовче судове засідання за відсутності осіб, чия присутність обов`язкова згідно з ч.2 ст.314 КПК України, а й виніс процесуальне рішення без їхньої участі, що є порушенням зазначеної процесуальної норми, стосуються твердження про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону та не стверджують про наявність підстав для роз`яснення рішення, оскільки відповідно до ч.1 ст.380 КПК України такий недолік, як істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, не може бути виправлений.
Твердження в апеляційній скарзі про помилковість висновку суду, що ухвала від 28.01.2021 складена відповідно до вимог ст.372 КПК України, є повною і зрозумілою, викладена загальновживаними словами, чіткими і зрозумілими реченнями і не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні, з посиланням на те, що це рішення не зрозуміле для сторони захисту, визнається колегією суддів необґрунтованим, так як в апеляційній скарзі не наведено доводів, що без роз`яснення рішення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Також безпідставними вважає колегія суддів посилання в апеляційній скарзі, що ухвала від 28.01.2021 в апеляційному порядку не оскаржується, а роз`яснити її суд першої інстанції відмовився, вважаючи цілком зрозумілим використання ним другого речення ст.335 КПК України для необхідності встановлення процесуальної можливості оголошення особи в міжнародний розшук, отже такий судовий розгляд у цілому є несправедливим, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки ці посилання фактично стосуються незгоди з мотивами оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук, що не може бути предметом роз`яснення рішення.
Із огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 380, 404, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисників обвинуваченого ОСОБА_6 – адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2021 року – без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                 ОСОБА_2 

Судді:                                                                         ОСОБА_3 

                                                                                ОСОБА_4