ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 638/14056/15-а
адміністративне провадження № К/9901/17296/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В. розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова у складі судді Наумової С.М. від 18.01.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Старостіна В.В., Бегунца А.О., Рєзнікової С.С. від 27.02.2017,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У серпні 2015 року ОСОБА_1 , (далі у тексті цієї постанови також ОСОБА_1 , позивачка) звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова (далі у тексті цієї постанови також Управління, пенсійний орган, відповідач), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
-          визнати відмову в призначенні пільгової пенсії незаконною та зобов`язати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах за період роботи у шкідливих умовах за Списком №2 з 29.04.2015 (далі - спірна пенсія).
2.          Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивачка посилалася на те, що вона має стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці 10 років 2 місяця і 20 днів. Станом на день звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії їй виповнилося повних 54 роки, у зв`язку з чим ОСОБА_1 наполягала на тому, що у неї виникло право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, однак відповідач, на її переконання, неправомірно, порушуючи гарантоване їй Конституцією України право на соціальний захист, відмовив у призначенні такої пенсії.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.          Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.01.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2017, позов задоволено, а саме:
-          визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова від 15.05.2015 №240/9-15 (протокол-відмови від 03.06.2015 №1878 (лист повідомлення №8071-02/26 від 12.06.2015) у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії незаконною.
-          зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1 державну пенсію на пільгових умовах за період роботи у шкідливих умовах за списком №2 з 29.04.2015.
4.           Приймаючи таку постанову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що стаж роботи позивача на посаді, передбаченій списком №2, яка дає їй право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, підтверджується записами у її трудовій книжці.
5.          Зокрема, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що періоди роботи ОСОБА_1 з 01.01.1988 по 01.12.1994, з 01.10.2003 по 02.08.2006 з 07.08.2006 по 31.03.2008, з 21.04.2008 по  20.08.2008, з 01.10.2011 по 13.08.2012, а також з 01.11.2012 підлягають зарахуванню до її пільгового стажу.
6.          При цьому, суди попередніх інстанцій, проаналізувавши правові норми Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, а також Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, дійшли висновку про те, що уточнюючи довідки мають надаватися у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у відповідний період, який визначає її право на пільгову пенсію.
7.          Оскільки станом на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на переконання судів попередніх інстанцій, були наявні всі умови, що дають право на призначення спірної пенсії, визначені пунктом б) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: досягнення позивачкою 54-річного віку; стаж роботи більше 35 років, з них стаж на роботах із шкідливими умовами праці більше 10 років, суди визнали відмову відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах неправомірною.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8.          Не погоджуючись із вищевказаними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до органів пенсійного фонду, (29.04.2015) досягла віку 54 роки, а станом на час розгляду цієї справи досягла повних 55 років.
10.          Згідно із записами у трудовій книжці ОСОБА_1 загальний стаж  роботи з 22.06.1977 по теперішній час складає більше 35 років, з них з 01.09.1987 на Харківському хімфармзаводі «Здоров`я трудящим» учнем просмотрщика ампул в ампульному цеху. 
11.           01.01.1988 їй присвоєна кваліфікація переглядача ампул з ін`єкційними розчинами 3 розряду ампульного цеху. 
12.           19.11.1991 Харківський хімфармзавод «Здоров`я трудящим» реорганізовано у Харківську фармацевтичну фірму «Здоров`я» (Орендне підприємство) у відповідності з Рішенням Київського РІК м. Харкова №434-10 від 19.11.1991. На цьому підприємстві позивачка продовжувала працювати переглядачем ампул з  ін`єкційними розчинами ампульного цеху до 1994 року.
13.          Наказом №242 від 29.12.1994 по Харківській фармацевтичній фірмі «Здоров`я» ОСОБА_1 переведена машиністом фасувально-упакувальної машини 2 розряду ампульного цеху.
14.           21.02.1997 р. орендне підприємство «Харківська фармацевтична фірма «Здоров`я» було реорганізоване у Відкрите акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Здоров`я» у відповідності із Розпорядженням Київського РІК м. Харкова №335 від 31.02.1997, де позивачка продовжувала працювати машиністом фасувально-упаковочної машини та була звільнена по переводу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична компанія «Здоров`я».
15.          Наказом №272 від 15.10.2003 по ТОВ „Фармацевтична компанія „Здоров`я"   ОСОБА_1 була переведена знову переглядачем ампул з ін`єкційними розчинами 3-го  розряду, де працювала по 02.08.2006.
16.          З 07.08.2006 ОСОБА_1 прийнята на роботу в Харківське державне фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» переглядачем ампул з ін`єкційними розчинами, де  працювала по 31.03.2008.
17.          Суди попередніх інстанцій також встановили, що професії переглядача ампул з ін`єкційними розчинами та наповнювача ампул входили до переліку атестованих робочих місць, професій та посад із шкідливими умовами праці відповідно до протоколу №15 від 21.12.2006 ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я».
18.           21.04.2008 позивачка прийнята на роботу в порядку переводу в ТОВ «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» переглядачем ампул з ін`єкційними розчинами 3-го розряду, працювала по 20.08.2008, а потім переведена на іншу роботу. 01.10.2011 знов переведена переглядачем ампул з ін`єкційними розчинами цеху  стерильних лікарських засобів, працювала по 13.08.2012, після чого переведена  контролером.
19.          З 01.11.2012 ОСОБА_1 знов переведена переглядачем ампул, де працювала станом на час звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
20.          У касаційній скарзі висловлюється незгода з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивачки права на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки, на переконання скаржника, такі не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права і не відповідають фактичним обставинам справи.
21.          Так, Управління наголошує, що період роботи позивачки з 01.01.1988 по 26.01.1991 переглядачем ампул з ін`єкційними розчинами не може бути зараховано до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки така професія відсутня у списках №2, а з наданих позивачкою документів неможливо встановити, на якому саме виробництві вона працювала.
22.          Скаржник вважає помилковими висновки судів попередніх інстанції й щодо можливості зарахування до пільгового стажу позивачки періоду її роботи з 26.01.1994 по 30.11.1994, оскільки з наданих позивачкою документів неможливо встановити, на якому саме виробництві вона працювала, а також у зв`язку з тим, що атестація робочого місця за період після 21.08.1992 на підприємстві не проводилась.
23.          На думку скаржника, необґрунтованими є висновки судів попередніх інстанцій про те, що період роботи позивачки з 01.10.2003 по 02.08.2006 та після цієї дати на посаді переглядача ампул з ін`єкційними розчинами дає їй право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки за вказаний період відсутні уточнюючі довідки підприємств.
24.          Управління звертає увагу касаційного суду й на те, що підприємство, на якому позивачка працювала у період з 01.10.2003 по 02.08.2006, не ліквідоване і не реорганізовувалося, є діючим, а тому для підтвердження стажу, що дає право на призначення їй спірної пенсії необхідно було надати уточнюючу довідку.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
25.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
26.          Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
27.          За правилами частини першої статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
28.          Абзацом другим пункту 16 розділу XV «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
29.          Пунктом б) статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
30.          Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
31.          На підставі вищевказаної норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
32.          Пунктом 1 цього Порядку визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
33.          За приписами абзаца першого пункту 20 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
34.          Спірні правовідносини унормовані й Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.
35.          Пунктом 1, абзацом першим, другим пункту 4, пунктами 8-10 вищевказаного Порядку встановлено таке:
-          Атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому;
-          Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації;
-          Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
36.          У періоди роботи позивачки, які вона просить зарахувати до стажу роботи, яка дає їй право на пенсію за віком на пільгових умовах, діяли:
-          Список №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах»;
-          Список №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою КМ СРСР від 26.01.1991 №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення»; 
-          Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;
-          Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».
37.          Згідно з роз`ясненнями «О порядке применения утвержденных Постановлением Совета Министров СССР №1173 от 22.08.1956 года Списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных раз мерах», затверджених постановою Державного комітету праці СРСР, Секретаріату ВЦСПС № 81/8 від 02.04.1976 року, з питань призначення пенсій на пільгових умовах та в пільгових розмірах, посаду переглядача ампул з ін`єкційними розчинами слід розуміти як посаду браковщика.
38.          До Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, внесено роботу браковщика на межоперационном контроле, (підпункт а пункту 4 Производства, перечисленные выше, и производства, перечисленные в подразделе "Химико-фармацевтическое и фармацевтическое производство" раздела XVIII списка N 1 розділу XXV. ПРОИЗВОДСТВО МЕДИКАМЕНТОВ, МЕДИЦИНСКИХ И БИОЛОГИЧЕСКИХ ПРЕПАРАТОВ И МАТЕРИАЛОВ).
39.          Робота на посаді переглядача ампул з ін`єкційними розчинами була передбачена Списком №2, затвердженим постановою КМ СРСР від 26.01.1991 №10 (2250600а-17469 Просмотрщики ампул с инъекционными растворами; розділ XXIII. Производство медикаментов, медицинских и биологических препаратов и материалов), Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (2250600а-17469 Переглядачі ампул з ін`єкційними розчинами; розділ ХХIII. ВИРОБНИЦТВО МЕДИКАМЕНТІВ, МЕДИЧНИХ І БІОЛОГІЧНИХ ПРЕПАРАТІВ І МАТЕРІАЛІВ), а також Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (23.6а переглядачі ампул з ін`єкційними розчинами; розділ XXIII. ВИРОБНИЦТВО ФАРМАЦЕВТИЧНИХ ПРЕПАРАТІВ). 
40.          Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731.
41.          У пункті 3, підпунктах 4.2-4.6 пункту 4, пункті 10 вищеназваного Порядку містяться такі приписи:
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2);
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація;
Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника;
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку;
Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку;
Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось;
У разі непідтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене;
Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
42.          Зміст вищевказаних приписів законодавства засвідчує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці трудова книжка має містити належним чином оформлені записи про займану посаду і період виконуваної роботи.
43.          Лише у випадку, якщо ці відомості у трудовій книжці не зазначені, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
44.          Окрім належним чином оформленої трудової книжки, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.
45.          Тобто, подання уточнюючих довідок підприємств при зверненні за пенсією за віком на пільгових умовах не є обов`язковим і вимагається лише у випадку відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а для підтвердження спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, достатньо надати до пенсійного органу трудову книжку, у якій містяться належним чином оформлені записи про займану посаду і період виконуваної роботи, а також виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.
46.          Суди попередніх інстанцій установили, що ОСОБА_1 працювала у Харківському хімфармзаводі «Здоров`я трудящим», реорганізованого у Харківську фармацевтичну фірму «Здоров`я» (Орендне підприємство), яке згодом було реорганізовано у Відкрите акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Здоров`я», яке реорганізоване у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична компанія «Здоров`я». 
47.          Під час роботи на вказаних вище підприємствах позивачка, зокрема, у періоди з 01.01.1988 по 01.12.1994 та з 01.10.2003 по 02.08.2006 працювала переглядачем ампул з  ін`єкційними розчинами ампульного цеху у виробництві фармацевтичних препаратів і матеріалів, що було основним видом діяльності цих підприємств.
48.          Атестацією робочих місць, проведеною у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична компанія «Здоров`я», результати якої затверджені наказом від 29.12.2006 №428, посаду переглядача ампул з  ін`єкційними розчинами ампульного цеху віднесено до переліку атестованих робочих місць, професій та посад із шкідливими умовами праці відповідно до протоколу №15 від 21.12.2006 ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я».
49.          При цьому, посада переглядача ампул з  ін`єкційними розчинами була внесена до чинних у періоди роботи позивачки списків №2.
50.          Отже, судовим розглядом цієї справи підтверджено, що:
-          у вищевказані періоди позивачка працювала на одній і тій самій посаді (переглядача ампул з  ін`єкційними розчинами ампульного цеху), яка була внесена до списків №2, чинних у той час, на підприємстві, яке неодноразово реорганізовувалось;
-          право на пенсію за віком на пільгових умовах підтверджено за результатами атестації робочих місць;
-          внаслідок реорганізації підприємства, де працювала позивачка, змінювалась лише організаційно - правова форма суб`єкта господарювання, а обставини, які б свідчили про докорінну зміну умов і характеру праці, не встановлено і це не було підставою для відмови у призначенні позивачці спірної пенсії.
51.          Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для зарахування усього періоду роботи позивачки на посаді переглядача ампул з  ін`єкційними розчинами ампульного цеху до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
52.          Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про неможливість зарахування до пільгового стажу позивачки періодів її роботи на посаді переглядача ампул з ін`єкційними розчинами після 21.08.1992 з огляду на непроведення атестації цього робочого місця, й з цього приводу колегія суддів звертає увагу на таке.
53.          Виходячи з положень пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», необхідною умовою для зарахування стажу роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах після 21.08.1992 є також проведення відповідної атестації робочого місця з метою підтвердження пільгового характеру виконуваної роботи за такою посадою.
54.          Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. При цьому, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
55.          Згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
56.          У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
57.          Аналіз норм Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
58.          При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
59.          Аналогічний висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №705/4946/16-а.
60.          Питання щодо наявності у особи права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у разі непроведення атестації робочого місця було предметом розгляду і у Великій Палаті Верховного Суду.
61.          З даного приводу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 (справа №520/15025/16-а, провадження №11-1207апп19) наголосила, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.
62.          Частинами першою та другою статті 153 Кодексу законів про працю України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
63.          Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14.10.1992 №2694-XII «Про охорону праці», працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.
64.          Здійснивши аналіз зазначених норм Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
65.          Сукупність правових норм, про які йшлося у параграфах 32, 34, 36, 37, 45, 50, 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).
66.          Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.
67.          Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
68.          Отже, у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
69.          Урахувавши усе вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 дійшла висновку про те, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
70.          При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
71.          Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
72.          Надаючи оцінку висновкам судів попередніх інстанцій та доводам учасників справи щодо можливості зарахування до спеціального стажу позивачки, який дає право на призначення спірної пенсії, періодів її роботи з 07.08.2006 по 31.03.2008, з 21.04.2008 по 20.08.2008, з 01.10.2011 по 13.08.2012, а також з 01.11.2012 на посаді переглядача ампул з ін`єкційними розчинами у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу»», колегія суддів враховує, що підставою для неврахування пенсійним органом цього стажу роботи слугувало відсутність уточнюючої довідки за цей період і неподання ОСОБА_1 документів, підтверджуючих ліквідацію вказаного Товариства без визначення правонаступників.
73.          Однак, колегія суддів наголошує, що законодавством не закріплено обов`язку, при зверненні за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, щодо подання документів, підтверджуючих ліквідацію (без визначення правонаступників) підприємства, на якому особою набуто спеціальний стаж роботи, а надання уточнюючих довідок передбачено лише у тому випадку, якщо у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на таку пенсію.
74.          У справі ж, яка розглядається, суди попередніх інстанцій установили, що до заяви про призначення спірної пенсії позивачкою подавались, зокрема, трудова книжка, у якій містились належним чином оформлені записи про займану посаду (переглядач ампул з ін`єкційними розчинами) і період виконуваної роботи (з 07.08.2006 по 31.03.2008, з 21.04.2008 по 20.08.2008, з 01.10.2011 по 13.08.2012, з 01.11.2012), а також наказ по підприємству про проведення атестації на цьому робочому місці, у якому вказано, що робочі місця переглядача ампул з ін`єкційними розчинами вважаються місцями з шкідливими умовами праці на підставі досліджень санітарно-гігієнічних факторів виробничого середовища, напруженості трудового процесу на робочих місцях і комплексної оцінки усіх факторів.
75.          Такі документи, у розумінні пункту 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, є достатніми для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, які дають право на пенсійне забезпечення у порядку та на умовах, визначених пунктом б) статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».
76.          Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що відповідають нормам матеріального права, висновки судів попередніх інстанцій про наявність у позивачки права на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б) статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та протиправний характер дій відповідача щодо відмови у призначенні такої пенсії.
77.          Наведені ж відповідачем доводи не ґрунтуються на вимогах закону, не є настільки вагомими і переконливим, щоб спростувати такі висновки судів попередніх інстанцій, а тому підстави для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень у даному конкретному випадку відсутні.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
78.          За правилами частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
79.          Зважаючи на вищезазначене, Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах вимог і доводів касаційної скарги та повноважень, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, не виявив неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та/або порушень норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, яке ухвалене відповідно до закону.
80.          Керуючись статтями 340, 341, 344, 349, 350, 355, 356, підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-IX, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.01.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2017 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                          Я.О. Берназюк 

                                                                                          І.В. Желєзний