УХВАЛА

08 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  923/632/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.  С. - головуючого, Берднік І.  С., Зуєва В. А.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Софія-В"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31 березня 2021 року (головуючий - Богатир К. В., судді: Поліщук Л. В., Філінюк  І.  Г.), якою скасовано рішення Господарського суду Херсонської області від 05 листопада 2020 року (суддя Нікітенко С. В.), у справі
за позовом Приватного підприємства "Софія-В"
до Акціонерного товариства "Херсонобленерго"
про скасування рішення комісії,
ВСТАНОВИВ:
22 червня 2021 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного підприємства "Софія-В" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31 березня 2021 року (повний текст складено 05 квітня 2021 року) у справі №  923/632/19, подана 06 травня 2021 року.
Перевіривши матеріали касаційної скарги Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Позовну заяву Приватне підприємство "Софія-В" подало у липні 2019 року, її предметом одна вимога немайнового характеру.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року установлено у розмірі 1 921,00 грн.
Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Отже, звертаючись із касаційною скаргою, заявник мав сплатити  судовий збір у сумі 3 842,00 грн, а саме 1 921,00 грн х 200  %, де 1  921,00 грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.
Натомість у касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону чинній на день звернення з касаційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Оскільки за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено відстрочення сплати судового збору юридичним особам, клопотання Приватного підприємства "Софія-В" про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню в силу закону.
За таких обставин, Суд дійшов висновку про залишення без руху касаційної скарги Приватного підприємства "Софія-В" з підстав, що визначені частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (недотримання вимог статті 290 цього ж Кодексу - ненадання доказів сплати судового збору).
Таким чином, скаржнику необхідно сплатити судовий збір та надати суду документ, що підтверджує сплату 3 842,00 грн за наведеними нижче реквізитами.
отримувач коштів:	ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102	
код отримувача (код за ЄДРПОУ):	37993783	
банк отримувача:	Казначейство України (ЕАП)	
рахунок отримувача:	UA288999980313151207000026007	
код банку отримувача (МФО):	899998	
код класифікації доходів бюджету:	22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»)	
призначення платежу	*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд) (назва суду, де розглядається справа)	
При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані. 	
Крім того, Верховний Суд установив, що повний текст оскаржуваної постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 31 березня 2021 року складено 05 квітня 2021 року, тому останнім днем оскарження зазначеної постанови, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, є 26 квітня 2021 року.
Проте Приватне підприємство "Софія-В" подало касаційну скаргу 06 травня 2021 року, тобто поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.
Скаржник не звертався з клопотанням про поновлення пропущеного строку до суду. Однак Господарський процесуальний кодекс України не передбачає автоматичного продовження процесуальних строків.
Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги Приватного підприємства "Софія-В" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31 березня 2021 року у справі №  923/632/19 є подання до Суду заяви про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та доказів сплати судового збору у розмірі 3 842,00 грн.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, Приватному підприємству "Софія-В" буде відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 923/632/19 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин, керуючись статтями 174, 234, 290, 292, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити Приватному підприємству "Софія-В" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
2. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Софія-В" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31 березня 2021 року у справі №  923/632/19 залишити без руху. 
3. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                         І. С.  Міщенко

Судді                                                                                                      І.  С.  Берднік

                                                                                                               В. А. Зуєв